TANULMÁNYUTAM AFRIEA ÉSZAKI PARTVIDÉKÉN. 



Irta Balogh Maróit dr.' 

 — A 9—12. ábrával — 



Az 1911. év július havában abban a szerenesés helyzetben voltam, hogy 

 Budapest székesfőváros tekintetes Tanácsának anyagi támogatásával eljutottam 

 Afrikába. Marseille-bül indultam el az afrikai partok felé s Algerben, Algerie 

 francia tartomány fővárosában, Észak-Afrikában szállottam partra. Ajánló leve- 

 lem kettő is volt ; az egyiket Lóczt Lajos dr. egyetemi tanár úrtól, a magy. 

 kir. földtani intézet igazgatójától, a másikat pedig Bárczy István úrtól, szé- 

 kesfővárosunk polgármesterétől kaptam s így eljutottam oda, ahová akartam. 

 Meglátogattam az algeri francia tudomány-egyetem gyönyörű pálma-kertben 

 épült palotáját s az abban levő ásványtani-, földtani- és őslénytani intézetet. 

 A földtani laboratórium vezetője, Ficheur egyetemi tanár úr, ekkor épen 

 Európában tartózkodott, de a laboratóriumi munkák vezetője, Savornin, igazi 

 francia udvariassággal kalauzolt az elég gazdag múzeumban és a Eue Michelet-n, 

 az egyetemmel átellenben levő földtani térképek készítésére berendezett inté- 

 zetben, ahol a francia geológusok tüzetes földtani fölvételei alapján készülnek 

 a pontos földtani térképek az összes észak-afrikai francia birtokokról : Tunisie, 

 Constantine, Algerie és Oran tartományokról. Itt Strallen és Ehrmann urak 

 működtek, mint munkatársak. Az algeri francia tudomány-egyetem földtani 

 múzeumában elég gazdag ásványtani, kőzettani és paleontológiái gyűjtemény 

 van együtt. 



Feltűnő sok a vasérc, amelyet az Atlas vidéke a Bon-foktól kezdve 

 Marrokkóig igen bőségesen termel. Tunisie, Constantine, Algerie és Oran tar- 

 tományok vasércekben igen gazdagok. Lelőhelyeik Oranban : Ear-el Maden, 

 Béni Saf, Oran ós Alger között : Kristel, Tónés. Temoulga, Kouina, Ain-Sadonna, 

 Zaccar, Mouzaia, Ain-Oudrer ; Bougie mellett : Timmerib, Beni-Felkai ; Bougie 

 közelében : Marouania, Meboudja ; El-M' Kinen, Tebeiga pedig Bon közelében ; 

 Tunisieben : Quenza, Bon Kádra, Djebel-Djerissa, Nefraz, Nebeur. Algerie egy- 

 maga 1906-ban 850.000 tonna, 1907-ben 970.000 tonna és 1908-ban 943.000 

 tonna vasércet adott. Az összes lelőhelyek közül a legtöbb vasércet adja Béni 

 Saf, Orantól délre. És pedig 1905-ben 328.512 tonna, 1906-ban 379.052 tonna, 

 1907-ben 419..346 tonna és 190S-ban 410.804 tonna vasércet adott. Az érc főkép 

 vöröses barna hematit 58 % tiszta vastartalommal. A vasérctelep hozzásimul egy 

 liaszkorú mészréteghez, amely viszont arkái rétegekre támaszkodik. Az ércet 

 nagyrészt hajókon szállítják el s eladják főképen Angliának cs Németországnak, 

 továbbá az Amerikai Egyesült Államoknak, de jut belőle Franciaországnak is. 



Ha az észak-afrikai francia tartományok vasérctermelését összehasonlít- 

 juk Magyarország vasérctermelésével, akkor látjuk, hogy e tartományok meny- 



* Előadta a Magyarhoni Földtani Társulat 1911 október hónap 11. -i szakulésén. 



