18 K BALOOH MARGIT 



sülyedt. A szárazföldön Constantin tartományban az öskristályos palák mellett 

 sok agyagpala, grafit és kvarcpala fordul elő, amelyek paleozós képződmények- 

 nek látszanak, amelyek azonban a gneiszoktól és csillámpaláktól nehezen 

 különíthetők el. A Philippville és Djidjelli (Constantin tartomány) közötti 

 arkáikus tömeghez kékesszürke, csillogó, finoman ráncolt palák csatlakoznak 

 s ezek a Boiikhalfai csillámpalákkal Tiziouzonnál (Kabylei) szoros kajK-solat- 

 ban vannak. 



Oran tartományban is követhetők ezek az üledékek. Itt fiUitjellegü, 

 selyemfényű és különböző színű palák fordulnak olő. Rendesen sárgásvörösek 

 vagy kékesszürkék. Ezek a palák gyakran lencseformájú mészkőrétegeket ós 

 kvarcot tartalmaznak. Néha tejfehér kvarcerek is fordulnak benne elő. Oran- 

 nál, az Oroszlán-hegy tengerfelőli részén grafitpala is található. Főképen a 

 Kap Lindess, Djebel Skouna, Ain Tolba, Kebira és Gar Roubannál nyomoz- 

 hatok. Mai-okkóban paleozós közetek kísérik a Földközi-tenger part- 

 vidékén húzódó arkáikus kőzeteket. Coqtjand két emeletet különböztetett itt 

 meg. Az első emelet kvarckonglomerátumot és szürkés kvarcitot tartalmaz és 

 körülbelül 200 m vastag. Erre helyezkedik el a második emelet és pedig 

 selyemfényű palák és hatalmas sötét mész körülbelül 120 m vastagságban. 

 Tetuan és Djaritz között a Cuitan völgyében Coqüand a sötétkék mészben sok 

 kövületet talált és pedig különféle korallt, orthocerast és trilobitát. 



Marokkó középső részében, az Um-er-Rebia folyó környékén jelentéke- 

 nyen fordulnak elő paleozós agyagpalák, kvarcitok és kristályos meszek ; Casa 

 Blancat is elérik. Ugyanez található Marokkó és Magador között. A Magas- 

 Atlas főgerincén is több helyen kimutatható. A Wadi Sus és a Wadi Draa 

 között az Anti-Atlas és a Djebel Báni láncai főképen paleozós rétegekből 

 állanak. Míg Constantintól kezdve Ceutáig az Atlas északi részében az ös- 

 paleozós rétegek, a silur és devon csupán az arkáikus közetek kísérőiként 

 lépnek fel, addig Marokkó déli részén jobban vannak kifejlődve. 



Blbicher a k a r b o n k o r ú közeteknek egy zónáját nyomozta Oran 

 tartományban. Részei a fővárostól Orantól keletre és nyugatra elterülő Djebel 

 Kahr és Djebel Santo. Nemom-stól nem messze Ain Tolbánál is található, bár 

 nem nagy területen, hanem azért mégis tekintélyes tömegben. Az Oran közelé- 

 ben levő Oroszlánhegy masszív elöfokán, a Cap de l'AiguiUe-en a karbonkorú 

 rétegek a selyemfényű régi palákon diszkordánsan helyezkednek el. Ezek a 

 rétegek konglomerátokból állanak, amelyek durva agyagos palás homokkövek- 

 kel váltakoznak és tartalmaznak különféle kvarcit padokat, szürke mészköveket 

 kvarctörmelékekkel, korallokat, kriuoidákat és foramiuiferák nyomait. Fritsch 

 szerint Marokkóban, a Magas- Atlasban az Urika völgyében nyomozhatok régebbi 

 karbonkorú palák s benne mészpadok barna vasérccel. Maws szerint Marra- 

 kestől délre, az Atlas északi platóján is nyomozható a karbon. Ennek a 

 platónak a magvát szürke színű, merőlegesen felállított és nyugati csapással 

 bíró palák képezik. Ezen a magon egy vörös, fiatalabb homokkőtakaró helyez- 

 kedik el. Assghinnál, Tasseremut fölött, a völgyben kibukkannak e palák a 

 homokkötakaró alól. Mulaí Ibrahim szentélyétől keletre a palák 1500 m-nél 

 is magasabb csúcsot alkotnak. Ezekhez hasonló palák még elszigetelve a 



