26 D! GAÍL ISTVÁN 



A szomszédos F.-Lapugy minden érdeklődést leköt és kielégít, s Pánk mind 

 inkább elhanyagolódik. De itt mindjárt hozzá is tehetjük, hogy a régibb 

 gyüjtésmódra való tekintettel nincs okunk ezt az elhanyagolást különösebben 

 fölpanaszolni. Az irodalomban szereplő pánki miocén fauna legkiadósabb lelő- 

 lielye ugyanis a gör. kel. templomtól KDK-re eső szántóföld, melynek fölületén 

 fordulnak elő a kövületek. Ezeket azonban nem tekinthetjük csupán a lajta- 

 mészböl kimállottaknak, — mint azt Kadic * is teszi, — mert ha csak kis 

 részben is, de köztök vannak a szántóföldet K-ről szegélyező dombhát szürke 

 homok- és agyagrétegeinek fajai is, amelyekből (magasabban feküdvén) a csapa- 

 dék vizek szintén a szántóföldre- hozhatják a moUuscum héjakat; Kadic 

 Ottokáré 22 fajt sorol föl erről a lelőhelyről. Megjegyezhetem még, hogy az 

 itt található kitűnő megtartású moUuscum héjakat Ároné György lelkész úr is- 

 szorgalmasan gyűjti, s tudomásom szerint a Nemzeti Múzeum vásárolt is tőle. 



Magam leginkább a pánki templomtól DNy-ra eső kisebb vízmosás (oParau 

 Seitauluii>) föltárásait tanulmányoztam. Az árok fejénél könnyen megállapít- 

 ható, hogy az itteni közép-miocén a «Dosu mare» (763 m) fillitjével érint- 

 kezik, jóllehet egy nem egészen jelentéktelen tömegű hordalék takaró (mint- 

 egy 2000 lépés szélességben) az érintkező vonalat elfödi. A [3 h. irányú víz- 

 mosás hegyes szögben metszi a komplexus csapásirányát^ (4 — 16 h.). A föl- 

 tárt legfelső réteg kék agyag, kitűnő megtartású kövületekkel. A legtöbb faj az 

 iszapos fenéken élő apró csigákból való, melyekre nézve — legnagyobb sajná- 

 latomra — én is csak megismételhetem Vadász * megjegyzését, hogy t i. 

 BoETTGER munkájából ahg lehet a fajokat meghatározni. S miután Boettger 

 professzor halálával a könj'véhez való táblák megjelenését valószínűleg elejtett 

 dolognak kell tekintenünk,^ a ránk nézve oly nagy fontosságú ábrákról más 

 irányban kell gondoskodnunk. 



A legfelső rétegben gyűjtött fajok közül csak az alábbiakat határoztam 

 meg eddig, s közlöm előzetesen : Anomya sp. (Burdigalensis Defr. ?), Cypri- 

 cardia transsylvanica Horn., Astarte triangularh Mont., Perna sp (Soldanii 

 Desh. ?) ; a héj egy vékony lemeze. Corbuhi gibba Oltvl, Corbula ravolutii 

 Brocc,, Léda peLlucida Phil,, Nuctda nucleus L., Cardila ncahiris Sow.. 



1 A Maros bal partján Tisza, Dobra és Lapugy környékén elterülő hegyvidék 

 geológiai viszonyai. (Földtani Int. évi jelent. 1906-róL) 



- Itt jutnak hozzá a pánki oláhok is ; valóban érdekes, hogy fa Dentalium 

 és Vermetus héjak alkalmas példányait — szivarka-szipkának használják. Csakugyan 

 stílszerű dolog Lapugy és Pánk környékén ! 



3 I. m. p. 94—95. 



* A ribiczei felsőmediterrán korszaki korallpad faunájáról. (Földtani Közi. 

 1907) p. 379. 



5 Boettger tanár úrral a múlt év tavaszán alkalmam volt Frankfurtban 

 személyesen értekeznem erről a tárgjTÓl ; beszélgetésünk folyamán arról győződtem 

 meg, hogy a «Zur Kenntuis d. Fauna d. mittelmiocánen Schichten von Kostej im 

 Krassó-Szörényer Komitat* című mimkához nem is tervezett táblákat, miután — 

 mint többször is mondotta — a fajok leírása oly pontos, hogy rajzok nélkül is meg- 

 teszi a szolgálatot. 



