28 D! GAÁL ISTVÁN 



tekben, amikor kevesebb, vagy talán csak 4 — 5 faj van fölsorolva ! A tény 

 tehát az, hogy a pánki «Parau Seitauluin kék agyagában partközeli, de mély, 

 iszapos fenék túlnyomóan apró fajokból álló faunája van képviselve. 



A kék agyag feküjében barna és szürke homokos, itt ott kavicsos agyagot 

 vékonyabb márgás agyag padokkal, s egy */2 m-es sárga homokréteggel látunk 

 települve. Eétegei 22 /). felé 15°-al dűlnek. Ebből a komplexusból, melyet a 

 szelvényen egységesnek tüntettem föl, mintegy 20 m-t látunk itt föltárva. 



Faunisztikai szempontból megjegyezhetem, hogy míg a márgás, agyagos 

 padokban az előbb tárgyalt réteg apró fajait jórészt megtaláltam, (csak Píwn- 

 podái nem) a homokos rétegekben a nagyobb fajok kitűnően megtartott héjai 

 gyűjthetők. 



Belőlük a következőket sikerült eddig meghatároznom : 



Corbula Cdrinata Düj., Uslrea cochhar Poli., Sjiondylits sp., Pectuit- 

 culus pilosus L., Nucula nncletis L., Crassatella, sp. (Moravica, Horn. '?). 

 Pí'ctnn xarmcnticius, Goldf. 



Naticd helicina Brocc, Solarium simplex Bronn., Tumtellu Archi- 

 mi'dis Brong., Tumtella suhangtduta Brocc, Turrilella bicwinatu Eichw., 

 Coniix nntediluvianus Beug., Conur< Dujardini Desh,, Ceriihmm Zeuschneri 

 Pdsch., *Monodonta mainiUa Andrzj.,* *Hippom/x sulcaUt Bkocc. nov. var.,- 

 Aiicillaria glandiformií; Lam., lihigimhi hiiccÍKra Desh., Tfoclius patulux 

 Brocc. Vennetns sp., Bitccinuni Badeiisc Partsch., Biiccinmn restiluiiumiru 

 Font., Oliva clavula Lam., Fusvis an n. sp.. Turbinella (Latirus) labelluvi 

 Bon. Plem'oiom<( Allionü Bell., Pleuroloiiia rect.icosta Bell., Pleurotormi 

 cataphracta Brocc, Pleurotonin chithratti Serr., Cyprnea üuclosiana Bast., 

 Dentalümi sp. (Michelottii Horn. ?). 



Ezeken kívül egy Ittdcxii/olifa (?) töredékét gyűjtöttem ebben a föltárás- 

 ban, míg a valamivel lejebb fekvő szántóföldön Slroiribus, Cornix, Ranella, 

 Murex, stb. fajok nagy héjai hevernek. 



Ez a föltárás úgy topográfiai tekintetben, mint petrografiai és faunisztikai 

 szempontból egyenes összefüggésbe hozható azzal a dombbal, mely a gör. kel. 

 templomtól Dk-re fekszik. Kétségtelenné teszi ezt különben az a körülmény is, 

 hogy látszólagos feküjök egyaránt lajtamész. illetve ennek konglemeratumos 

 faciese. Megfigyelhető ez mindkét helyen : az emÜtett domb tövében, valamint 

 a pánki völgyön lefelé (E-nak) menve az út mellett Ez utóbbi irányban ha- 

 ladva, ott. a hol a Pánkra vivő út Szelistye felé ágazik, agyagos kavicsréteget 

 találunk, mely a legjobb megtartású s leggazdagabb makrofaunát szolgáltatja. 

 Maga a lajtamész a visszavonuló, sekélyedő tenger üledékes képződménye, s 

 ezen az alapon fiatalabbnak tekinthető, mint az előbb tárgyalt — topografiailag a 

 fedüben fekvő — homokos agyag-rétegek. (L. a mellékelt szelvényt a 13. ábrán.) 



1 A *-gal jelzett fajok szíves meghatározásáért Vadász E. dr. tisztelt bará- 

 tomnak mondok ezen a helyen is kösziiuetet. 



* Erre a fajra vonatkozólag Vadász dr. úr a következőket írja : «A típussal 

 nem azonos, viszont a piemonti medencéből leírt három változat egyikével sem 

 egyezik meg, miért is új változat gyanánt is megálló. 



