HUNSAD-DOBRA KÖRNYÉKÉNEK OEOLÓOIAI VISZONYAI. 3l 



lámos kék homok, mely az érintkező fölületen erősen égetett. Összetételét 

 tekintve a mihalesdi ostreás üledékkel lenne azonosnak mondható, hanem tel- 

 jesen meddőnek találtam. (Még foraminiferák nyomaira sem akadtam benne.) 

 Egyébként is kétségtelennek tartom, hogy ez a kék homok a mihalesdi kom- 

 plexus fediijébe esik. Nehezebb kérdés, hogy még egy szintbe helyezhetö-e 

 a lajtamészszel. vagy talán ennél is fiatalabb ? Az elbíi-álásnál több közvetett, 

 de egy közvetlen adatunk sincsen. A völgyön (Valea Cseretului) alá, a fekü felé 

 haladva a kék homokot összefüggőnek találjuk a kétségtelenül közép-miocén 

 korúnak tekintett (bár szintén meddő) homokos kék agyaggal, mely minden 

 valószínűség szerint egyenesen összefügg a Valea Marhaltului rétegeivel. Esze- 

 rint tehát az andezit feküjét is közép-miocénnak tekinthetnők annyival inkább, 

 mert a pii'oxén-andezitek kitörési idejét a szomszédos területeken a közép- 

 miocénbe, (sőt leginkább az alsó- és közép -miocén határára) teszik. De hogyha 

 viszont meggondoljuk, hogy a Csetrás neogén vulkános kőzeteinek vizsgálata 

 is megdöntötte a SzABÓ-tele kitörési sorrendet, magát a piroxén-andezitet nem 

 igen tekinthetjük megbízható tájékoztatónak. Figyelembe kell továbbá vennünk 

 KocH vizsgálatainak eredményét is, mely szerint az ilyen kék homok teljes 

 meddősége a közép-miocénkor ellen, illetve a szarmata, mellett szól.' 



Az elbíráláskor tekintetbe kell vennünk végül azt is, hogy a piroxén- 

 andezít fedüjében is csillámos, kissé agyagos kék homokot (0'7 m vastagság- 

 ban) találunk, mely a fekühöz teljesen hasonló, még meddőség tekintetében 

 is. Erre 0'2 m dm-vább sárga homok, majd 0'3 m levelesen elváló homokos 

 szürke tályog települt, átmenetesen és konkordánsan. Kövületnek egyik réteg- 

 ben sem akadtam nyomára. Pleisztocén-görgeteg zárja le a rétegsort. 



Ez a fedü-komplexus igen élénken emlékeztet arra, melyet Koch tanár 

 ur Lapugyról, az andezit-agglomerat feküjéből így ir le : «... talán a 

 konglomerat alján fekvő tályognak legfelső rétegei is szarmatakoriak, mert a 

 hamuszürke, csillámos, vékony táblásán rétegzett tályogban semmi kövületet 

 nem találtam, még iszapolás után sem, ami a mélyebben következő felső- 

 mediterraní tályog legkisebb részletén sem tapasztalható,!) (i. m. p. 86.) Mind- 

 ezek alapján — amig megfelelő kövületek dönthetik el a kérdést — a faza- 

 cseli andezit kitörést a közép- és felső-miocén határára teszem, amely ilyfor- 

 mán élesen elválasztja a két képződményt. A fazacseü andezit-láva a Dobrától 

 D. és DNy-a elterülő andezít-agglomeratum alsó-szarmata korát még valóbb- 

 színűvé teszi. 



A fazacseli völgy alsó szakaszán az alsó szarmatánál fiatalabb, (mert 

 bemosott szarmata molluscumok héjtöredékeit tartalmazza), de a pleisztocénnél 

 okvetlenül idősebb sárga homok és homokos márga üledékek is előfordulnak. 

 Eadic fölvéteU jelentésében — talán csekély tömege miatt — nem emÜti.- 

 Ugyanő azonban szíves volt a Holgya melletti « kötött vasas kavicsot és sárga 

 homokot I) nekem megmutatni, mely a Bega-völgyben észlelt pannóniai lera- 



* Koch : Az erdélyrészí medence . . . p. 170. 



- Szarmata képződményeknek csupán a körn3'ék magasabb geriuceiu (Fata 

 Sósa, 735 m.) előforduló kavicsokat tekinti. (Fölvét. jelent. 1907-röl. p. 67.) 



