IRODALOM. , 4Sr 



szédos YESzPEÉMi-féle rétre. Ki kell emelnem, hogy Lóczy La.ios és Mály 

 Sándok urak érdeme, hogy eme javaslatomat helybenhagyva, a kissár- 

 mási réten rendelték el a II. sz. mélyfúrást. Amidőn a gázkút első 

 elzárásakor 1910 jiinius hó á3-án a szomszédos réten kitört a gáz, a 

 helyszínén részletes vizsgálatokat végeztem s javasoltam, hogy na Bolygó- 

 rét s a vasút biztonsága szempontjából a gázküttól KDK-i irányban 

 300 méternyire, a két patak találkozásán, biztosító fúrás mélyesztessék, i> 

 s egyúttal jeleztem, hogy a gázlefojtás még sok veszedelmet okozhat, 

 amiért is a gázelzáró készülék helyesebben gázelosztó készülékké vál- 

 loztassék át. Ha a gázt elvezetik, semmi baj nem származhatik a kör- 

 nyéken, de ha teljesen lefojtják, ligy nagy veszedelmek forrása lesz min- 

 dig ez a kút. 



Akkor a gázkút csak 22 méterig volt tömítve s ebből a mélység- 

 ből 19 óra múlva tört elő a lefojtott gáz. Most 120 méterig van 

 tömítve a fúrás s ebből a mélységből a visszaszorított gáz a homokos 

 rétegeken át a vetődési vonalakba 3 hónapon át szüremkezett, míg a kör- 

 nyék rétegzésének egyensúlyát megbolygatva, a főhasadékon át egyszerre 

 kitört. A gáztartó rétegek főfészkét már három évvel ezelőtt mintegy 

 2000 méter mélységre becsültem s ez a gáztartó vonulat a föhasadék 

 mentén a medencében nagyobb távolságokra halad Pusztakamarás s 

 Mezőszentgyörgy vidéke között. Az én véleményem tehát az, hogy épen 

 a visszafojtott gáz kitörése okozta azt a kisebbszerü földrengést is, 

 amelyet a tudós kutatók olyan pontosan kinyomoztak. 



Ajánlom ezért a magas kincstárnak, hogy a gázelzárásokkal óva- 

 tos legyen, nehogy egy félév múlva ismét a levegőbe röpüljön a kis- 

 sármási Bolygórét. 



Budapesten, 1912 január hónap 20-án. 



Papp Kákoly. 



B) Atlas photographique des fornies du relief terrestre. 



(Documents morphologiques caractéristiques avec notices scientiíiques. Publiés 

 par J. Brunhes, E. Chaix, Emm. de Maetonne. Genéve. 4°). 



Földünk felszínének különféle alakulataira Eitter és Humboldt irányí- 

 tották legelőször a tudomány figyelmét. Miután ilyenekről már a legrégibb 

 időkben is mint csodálatra méltó tüneményekről megemlékeztek, közelfekvő 

 volt, hogy előbb vagy utóbb az okoknak keresése is napirendre kerül. Annyi- 

 val is inkább várható volt ez, mert épen a föld felszíni alakulatainak kérdése 

 két nagyterjedelmü tudományágnak, a geográfiának és geológiának mintegy 

 érintkezési határán fekszik. Mi sem természetesebb tehát, mint hogy a föld- 

 felület fiziografiáját mindkét tudományág a legbehatóbban tanulmányozza és 

 adatait egyaránt értékesíti. Csak egy példát említve, a geológiát bilincseiből 

 felszabadító aktualizmus elmélete a föld fiziografiai megismerése nélkül soha- 

 sem keletkezhetett volna. 



