4S Dl KORMOS TIVADAK 



Miután ez a barlang lakásra igen alkalmasnak látszott, magas fekvése 

 a völgy felett pedig régi eredetre vallott, elhatároztuk, hogy a barlang két 

 pontján próbaásatást végezünk. 



A szükséges előkészületeket megtéve, július 25-én a barlang bejáratától 

 7 méter távolságban 3 m hosszú s TS m széles gödröt ásattunk. Legfelül kö- 

 törmelékes agyag mutatkozott, lefelé azonban a kövek mind nagyobbak lettek, 

 úgy hogy egy méter mélységben már hatalmas sziklákkal kellett küzdenünk. 

 Minthogy eközben mindössze két medve tej-szemfog, egy nyúlfog és néhány 

 más csonttöredék (medvétől) került elő, az ásatást itt csakhamar abbahagyat- 

 tuk s a barlang leghátulsó részébe vonultunk. Itt — a fentebb említett kis 

 oldalfülkében, a stalagmit-oszlop és a fülke oldalfala alkotta szűk folyosóban 

 kezdtük meg az ásást, miközben a kiásott anyagot — sajnos — - hátrafelé kel- 

 lett dobatnunk. 



Az ásatást ezen a helyen egy hétig folytattam, miközben a mellékfülke 

 folyosójából, 5 m hosszú részlet felásása után a kereszt-csarnokba kiértünk. 

 Ebben, amelyik itt 4-7 m szélesnek bizonyult, az ásatást még 3 méterre foly- 

 tattuk NW felé, azután pedig a kutató munkálatokat egyelőre befejeztük. Az 

 összes eddig felásott rósz (a barlang elején készített próbagödörtől eltekintve) 

 mintegy 28 — 30 m*-nyi terület lehet. Az ásatással próbaképeu 2-2 m mély- 

 ségig jutottunk s eközben a következő szelvényt kaptuk : 



1. legfelül 5 — 10 cm alluvium (meszes barlang-sár); 



2. alatta 20 — 30 « cseppkőkéreg ; 



3. ez alatt 40 — 50 « barna, nedves barlangi agyag ; 



4. « « 90 « vörösbarna, száraz homok ; 



5. legalul 00 cm-ig feltárt sárga kvarchomok. 



Minthogy a 4. és 5. homokrétegek teljesen meddőknek mutatkoztak, 

 egyelőre eltekintettünk attól, hogy az ásatást fenékig folytassuk — annál is 

 inkább, mert a kiásott anyag elhelyezésével sok nehézségünk volt. A felásott 

 terület legnagyobb részében voltaképpen csak addig ásattunk, amig a 4. (vörös 

 homok) réteghez jutottunk, úgy hogy a barlang fenékig való felásása a jövő 

 feladata lesz. Amint a cseppkőkérget áttörtük s az agyagrétegben kezdtünk 

 ásni, nagy számban kerültek elő a medvecsontok, még pedig nagyobb részük 

 feltört állapotban (1. 16. ábra). A mellékfülke folyosójában a cseppkőkéreg 

 alatt, kb. az agyagréteg közepe-táján tűzhely nyomokat találtunk, amelyekből 

 néhány elszenesedett fenyőfa darabkát sikerült gyűjtenünk. A csontok között 

 égett darabokat nem igen találtam, mindössze 2 — 3 töredék az, ami esetleg 

 tűztől pörkölt lehet. Az ősember jelenlétének azonban csakhamar fontosabb 

 bizonyítékai kerültek napvilágra, amidőn különböző, lukasztott medvecsontokat 

 s egy remek, csontból készített lándzsahegyet találtunk. Utóbbit, valamint 

 a sajátságos lukasztott csontok közül a két legérdekesebbet a 17. ábrán 

 mutatom be. 



Máska, akinek e csontokat megtekintés végett Telc-be (Morvaország) el- 

 küldöttem, azok egyikéröl-másikáról, amelyeken az átütött lukkal szemben, a 

 csont másik oldalán is látható kisebb-nagyobb bemélyedés, olyképen nyilatkozott. 



