AZ ŐSEMBER ELSü NYOMAI A KARSZT-HEOYSEGBEN. 



49 



hogy azok talán ragadozóktól eredő harapások nyomainak tekintendők. Ha 

 ez talán egj'ik vagy másik darabra nézve lehetséges volna is, a 17. ábrán 

 bemutatott daraboknál azonban teljességgel kizártnak tekinthető, mert az át- 

 lukasztás módja feltétlenül amellett szól, hogy az mesterséges. Hyen átlukasz- 

 tott csontokat Máska igazgató Quiua-ból és Stramberg-röl ismer s azokat a 

 moustéri ember művének tartja. 



Heierli* a Kesslerloch-ból közöl nagyon hasonlókat s azokat fütyülőknek 

 tartja ; nálunk pedig Hillebrand dr. talált egy ilyeu darabot (rénszarvas-sarok- 

 csont) a Balla-barlangban, mely, ha erősen belefújnak, éles fütyülő hangot ad. 



l^. áljra. A lokvei líiikovac barlang liejArata. 



Heiebli szerint ezeket a lukakat az ősember részint ütötte, részint fúrta. Úgy 

 látszik, a lokvei barlangból származó darabokon is mind a kétféle készítési 

 mód megfigyelhető. Nagyon sajátságos a 17. ábra 3. rajzán feltüntetett medve- 

 borda 3 egymás felett levő lukkal, melyek közül a középsővel szemben a csont 

 másik oldalán is látható gyenge bemélyedés. 



Legbecsesebb mindenesetre a 17. ábra 1. rajzán bemutatott, szarvas- 

 agancsból készült lándsahegy. Ez a darab 12"6 cm hosszú, tőben i'6 s a hol 



* J. Heierli : Das Kesslcrloch bei Thaingen. (Neue Denkschriften der Schwéizer. 

 Xaturf. Ges. Bd. XLIII. 1907. 17G— 77. 1. XIX. t. 1^4. ábra). 



Földtani Közlöny. XLII. köt. 1912. 



