FÖLDTANI KÖZLÖNY 



XLII. KÖTET. 1912 FEBRUÁR. "I FÜZET. 



ALFÖLDÜNK ARTÉZI KÜTJAL 



Irta LóczY Lajos dr. 

 egyetemi tanár, a ui. kir. l'iikltani intézet igazgatója. 



— A III. táblával és a IS 3:2. álirával. — 



Az l'.lM július hónap S.-i kecskeméti földrengés után az alföldi 

 értelmiségből sokan fölvetették előttem azt a kérdést : vájjon nem a sok 

 artézi kút vízfogyasztása okozta-e a talaj beszakadásait, amelyek azután 

 földrengést idéztek volna elő. Én ugyan bizonyítgattam, hogy a föld- 

 rengés fészke több kilométer mélységben, tehát jóval mélyebben van, 

 mint az artézi kutakat tápláló vízmedence, azonban a közvélemény mégis 

 józan felfogást tanúsított, amikor a temérdek artézi kút oktalan víz- 

 pazarlásában megsejtette a rendkívül káros s veszedelmes hatásokat. 

 A geológusok valóban régóta rossz szemmel nézik az artézi kutak kor- 

 látlan fúrását és ismételve hangsúlyozták úgy hivatalos, mint magán- 

 szakértői kiszállásuk alkalmával, hogy takarékoskodni kellene a Nagy 

 Magyar Alföld alatt raktározott vízzel. 



Mielőtt ez irányú fejtegetéseimet közölném, jónak látom, hogy 

 ismertessem általában a Nagy Magyar Alföld artézi fúrásait. 

 Ezt annál szívesebben teszem, mert már 1886-ban összefoglaló tanul- 

 mányt íi-tam az artézi kutakról, amely tanulmányomat szerencsém van 

 e helyütt bevezető gyanánt előrebocsátani. 



T. Az artézi kutakról/ 



<iHa mi : az Alföld gyermekei az Alpok közé, vagy Dél-Németország 

 halmos vidékeire kerülünk, az első körülményt, ami ügyelmünket fel- 

 költi, a falvak és a tanyák mindig folyó kútjaiban találjuk. A paraszt- 

 kutak a hegyes vidékeken és az alföldeken lényegesen különböznek egy- 

 mástól. A hegyeken felületen folyó vizeket szokás egy épített vízgyűjtő 

 kamarában felfogni és onnét csövekkel a mélyebben fekvő kutakhoz 



■i Előadta az Országos Közegészségügyi Egyesület lS8ti. évi május hónapi 

 ülésén. 



Füldtani Közlöny. XLII. köt. 1913. 8 



