122 !>■ LÓCZY LAJOS 



az oligoccnkorú kisczelli agyag alatt terül el az a víztartó, mely a meg- 

 levő adatok szerint naponkint kh. t').s,(j30 köbméter hévizet ad 

 (f2 — 73" C). A városligeti artézi kút fényesen igazota ZbKiMOKDY Vilmos 

 lángeszű következtetéseit. 



A medencének üledékes képződményekből álló halmos pere- 

 mén : Margitsziget, L i p p i k, A 1 c s u t h, Harkány, H e r c z e g- 

 halma, Városliget, Ver sec z, Zichy fa Ív a; a hegységek köze- 

 pette H e r k u 1 e s f ü r d ö, G á n ó c z artézi kútjai vizetátnembocsátó tele- 

 pek közé zárt szabványos, állandó vastagságii vízettartó rétegekből támad- 

 nak. A földalatti víztartók általános, régen fölismert típusa jellemzi a 

 fúrószelvények által feltárt geológiai viszonyokat. Az Alföld artézi kútjai 

 ellenbe)! más jellemű rétegeket törnek át, mint amilyenek a medence 

 szélein a felszálló vizet adták. 



Ha nincs is még az összes anyag feldolgozva, amelyet Zsigmondy 

 Béla úr nagy gonddal összeállított és a magyar kir. Földtani Intézetnek 

 tanulmányozás végett átadott, az ö szíves szóbeli közléseiből, valamint 

 Halaváts Gyula úr kiadás alatt lévő tanulmányaiból, amelyek adatait 

 itt felemlíteni a szerző nagy előzékenységgel nekem megengedte, néhány 

 oly bizonyosságot lehet az Alföld vizettartó altalajának összetételéről 

 felismerni, amelyek világossá teszik azt, miszerint a medence közepén 

 mások a felszálló vizet adó geológiai körülmények, mint a medence 

 harmadkori peremén. Ha a két püspökladányi, a két hódmező- 

 vásárhelyi fúrást egybevetj ük, az utóbbiakat a szentesiekkel 

 összehasonlítjuk, a fúró által áttörött rétegekre nézve a következő ered- 

 ményeket ismerhetjük fel. 



A fúró mindegyikben az agyag, homok és homokos ag;s-ag szapora 

 váltakozásait tűzte át ; feltűnő jelenség, hogy Hódmezővásárhely két fiii'ó- 

 lyukja és Püspökladánynak egymástól csak 300 méterre eső két 

 fúrószelvénye még egj-más között sem mutat megegyezést. Az altalajnak t- 

 szelvényeiből szabályos rétegzést kibetűzni nem lehet. Az anyag ugyanazon 

 szintben más természetű, a víznek lassú és gyors áramlása közben rako- 

 dott le. A furószelvények alapján a szelvények ugyanolyan képet adnak. 

 mint amilyent a folyók növekedő deltáinak vagy sülyedő törmelék- 

 kúpjainak belsejében lehet föltételeznünk. Az Alföld közepén a Tisza, 

 Maros és a Körös egyesülő árterén egész 300 méterig az altalaj ugyan- 

 olyan jellemű, mint a felső talaj, amelyet dr. Szabó .Tózskf tanár úr 

 még az iSdl. évben megírt agronómiai tanulmányában, már csekély 

 mélységben a felszín alatt, nagyon változónak talált. A szegedi király- 

 biztosság által eszközölt fúrásokból is azt látjuk, miszerint Szege- 

 den 4U méterig sem állandó természetű a talaj, hanem kék, barna 

 agyag és sárga vagy szürke homoktelepek változó és egymás felé ki- 

 ékülő halmazaib(jl áll. Az ilyen lerakodás pedig csakis nagy árvizekkel 



