2á4 D! SCHAFARZIK FERENC 



mint gimnáziumi lanuló látta és figyelemmel kisérie ennek a gyűjte- 

 ménynek fejlődését es hódító hatással voltak reá a HoHENEGGER-féle- 

 tanulmányok is. 1874-ben a grazi egyetemre került, hol Pkters EÁROLr 

 jeles tanártól, Szabó JózsEmek, a budapesti egyetemen egykori elődjétől 

 tanult mineralogiát és geológiát. Majd azután Suess Ede és Nei'mavr. 

 Melchior tanítványa volt Bécsben, 1S77— lS83-ig pedig utóbbinak 

 asszisztense lett. Első önálló munkája Neumayr irányiiása folytán a 

 Kái-pátokra vonatkozott: Beitráge zur Kenntnis der Jurafor- 

 mation in den karpathischun Klippé n, mely 1 878-ban egy- 

 szersmind doktori disszertációja gyanánt is szerepelt. Ebben kimutatja- 

 a kárpáti szirtekben a kallovien-emeletet és megismerteti annak faunáját. 

 A kárpáti szirtek további tanulmányozása közben feltűnt azután ÜHLia- 

 nak, hogy az ENy-i Kárpátok mediterrán faciesű lerakódásai a brünni 

 középeurópai jui'ától különböznek, dacára annak, hogy attól alig 40 km-nyi 

 távolságban feküsznek. Neumatr akkori tanítása szerint egy tengeri' 

 áramlás magyarázta volna meg azt az éles és hirtelen, minden átmenet- 

 nélküli faunisztikus változást. 188í2-ben és 1883-ban a Wernsdorfii 

 rétegek faunáját és ekvivalenseit írja lenagy hozzáértéssel és ez oly 

 munka, mely különösen a kárpáti barréme emeletet illetőleg örökbecsííi 

 marad. 1881-ben a paleontológia magántanárává hal)ilitálta magát. 

 1883-tól kezdve pedig 10 éven át mint a bécsi Földtani Intézet tagja, 

 működött, amikor kezdetben Paul K. j\í. geológussal, később pedig 

 önállóan Galíciát és különösen a Kárpátokat beutazta és térképezte. 

 Számos e területekre vonatkozó értekezései közül legértékesebbek azok^ 

 melyeket 1888-ban és 1890-ben a Pienninekröl írt. fedezte fel, 

 hogy itt két fácies mutatkozik, még pedig a szai'uköves és a kövületdús. 

 fácies. A szirteket egy keskeny és hosszii mezozoós horsztnak tekinti, 

 mely a tranzgredáló felsőkréta-tenger ostroma alatt sok apró részletre- 

 darabolódott el. Egyúttal az eocénparli konglomerátokból arra a követ- 

 keztetésre is jutott, hogy a kárpáti maghegységek körvonalai eblien az. 

 időben nem sokat különböztek a maiaktól. Megoldatlan kérdésnek maradt- 

 azonban még akkoriban a különböző kárpáti fáciesek egymás tőszom- 

 szédságában való fellépésének helyes értelmezése. 



1891-ben a prágai német műegyetem ásvány-földtani tanszékére- 

 neveztetett ki rendes tanárnak. 1895-ben revideálta, részben pedig újbóí 

 irta a NEUMAVR-féle Erdgeschichte hatalmas ket kötetes munkát, 

 amelynek már első kiadásában is a hasznosítható ásványokról szóló- 

 résszel mint munkatárs szerepelt. Azonban prágai tanárkodásának évei- 

 közben mégis csak legtartósabban a Kárpátok problémái vonzották és 

 még inkább szentelhette magát e tanulmányoknak, amikor 1900-ban 

 visszatért a bécsi egyetemre, ahol egy éven át egykori tanára és mestere 

 tanszékét foglalta el, 1901-ben Suess Ede visszavonulása után jiedig; 



