026 K SCHAFAKZIK FKKENC 



ezen tanszék ellátására, vagyis az általános geológia előadására vállal- 

 kozott. 1897-ben és 1900-ban irta meg két fejezetben a Magas Tátra- 

 hegységének geológiáját, mely széles tudományos körökben 

 rendkívüli alaposságánál fogva nagy feltűnést keltett. E kiváló nagy 

 gonddal megírott művet a Magyarhoni Földtani Társulat 190'3-ban a 

 Szabó JózSEF-érem odaítélése által tüntette ki. Ezenkívül foglalkozott a 

 Nagyzúgói szigethegységgel, tanítványai által tauubnányoztatta a Kis- 

 Kárpátokat és a Zsjár-hegységet, majd pedig ismét maga tijltól tér- 

 képezte és ismertette a Eátra-Kriván maghegységet. Mindezekkel a tanul- 

 mányaival, valamint még a számos más ponton is szerzett tapasztalatai- 

 val Uhlig a Kárpátok szövevényes hegységének legalaposaljb ismerő- 

 jévé lett. 



Ennek következtében csakugyan ö volt leghivatottabb lOOH-lian 

 arra, hogy a IX. nemzetközi, üécsben megtartott geológiai kongresszuson 

 e hegységnek monográfiáját előterjessze. A Bau und Bild der Kar- 

 pathen című munkája jóformán semmi más, mint Felső-Magyarország 

 geológiája és mondhatjuk, hogy ezen a magyar geológusok munkaköi'ébe 

 eddigelé még alig belevont rendkívül érdekes és fontos hegyvidékről 

 Hauee Ferenc geológiája (1872) óta nem kapott a szakközönség könyvet, 

 mely hazánk e részére vonatkozólag annyira tájékoztató lett volna, mint 

 épen a felsorolt önálló kutatásokon alapuló és kritikai érzéssel átnéze- 

 tes és összefoglaló modorban írott mű. Nemcsak mesteri előadásban, 

 hanem térképek és ábrák segítségével is illusztiálja Uhlio Felső-Magyar- 

 ország és az ország határán emelkedő Kárpátok tektonikai viszonyait. 

 Az általa megrajzolt kép közepét a széles centrális zóna foglalja el, 

 amelyben az izoláltan emelkedő maghegységeknek egy belső és egy 

 külső zónáját különbözteti meg. Ennek déli szegélyén hatalmas triász- 

 meszek lathatók, i'szakiján pedig a híres és a maga nemében páratlan 

 szirtvonulat tűnik fel, azontúl pedig következik a flis zónája. Mindezek- 

 nek beható tanulmányozása alapján feltűnő fáciesljeií különbségeket 

 ismer fel. Unmo. A maghegj'ségekben, elsősorban a Magas-Tátrában a 

 magastátrai és szubtátrai fáciest, a szirtek vonulatában a szaruköves és 

 a kövületdús fáciest, a homokkő zónában pedig a beszkid- és a szub- 

 beszkid-fácieseket különbözteti meg, amelyek legtöl)bször szorosan egy 

 máshoz simulva lépnek föl. Különböző mélységű tengerrészek lerakódásai- 

 nak tekintette volt őket, és tangenciálisoknak, főleg E felől jövőknek 

 azokat az erőket, melyek őket pikkelj'es redökké feltorlasztották. Az egész 

 hegység kialakulásában pedig összesen öt fázisát mutatja ki a redőzés- 

 nek. Ekkor még nem gondolta, hogy mindezen gondosan kifürkészett 

 viszonyok nemsokára más megítélésben is részesülhetnek ! 



Eközben ugyanis egyes régebbi, de kellően nem méltatott meg- 

 figyelések és jelentések után Schakdt és Lugeon fejtették ki a nyugati 



