MEGEMLÉKEZÉS UHLla VIKTORRÓL. 



Bágos, boreális alakokat is tartalmazó faunát mutat föl, amely ennél- 

 fogva paleogeografiai szempontból sokat ígérőnek látszott. E faunát tár- 

 gyaló monográfiája már 1903-ban indult meg a Paleontológia of India 

 című folyóiratban, 1910-ben pedig megjelent a főrész. Karlsbadban még 

 a halálos ágyán is foglalkozott Uhlig az ezen fauna tanulmányozásá- 

 ból leszűrhető paleogeografiai következtetésekkel. Előtte ugyanis már egy- 

 kori mestere, Neumatb M. is foglalkozott ezen témával, aki 1883-ban a 

 jurában és krétában kialakult klima-zónákat jóformán mint első ismerte 

 fel és kiterjedésűk szerint vázolta. De bármilyen megkapó is volt e kép, 

 mégis akadtak egyes kutatók, kik legalább a jurára vonatkozólag a Idi- 

 matikus differenciálódást nem látták eléggé bebizonyítottnak. És ebből a 

 szempontból Uhlig Viktor nem eléggé méltányolható érdemet szerzett 

 magának azzal, hogy mint erre leghivatottabb egyéniség, aki a jura- és 

 krétafaunákat nemcsak Európában, hanem spiti-tanulmányai folytán a 

 Himalájából is jól ismerte, erről kritikailag összefoglaló véleményt 

 mondott. 



Életének utolsó értekezése tartalmazza e nagyfontosságú vázlatokat, 

 amelyek "Die marinen Eeiche des Jura und der Unterkreidei) címén az 

 általa oly nagy szeretettel alapított bécsi Geológiai Társaság 

 oMitteílungeni) című folyóiratának IV. köt. 3. füzetében néhány nap 

 •előtt a SüESS F. kollégája és utódja által oly nagy melegséggel megírott 

 nekrológjával, fájdalom, egyszerre látott napvilágot. 



A mezozói érában a klíma határozottabban leginkább a jura vége 

 felé és a kréta elején difl'erenciálódott és Uhlig paleogeografiai térkép- 

 vázlata is főképpen ennek az időnek viszonyait tünteti föl. Eészei 

 következők : 



I. A boreális és az északandeszi tenger birodalma. 

 Ez egy északi Európát, Ázsiát és Amerikát magában foglaló nagy 

 circumpoláros vízfelület, melynek egyik nyúlványa messze délre, Kali- 

 forniába nyúlik le. Európában nyílt szomszédságban volt a mediterrán 

 birodalom középeurópai részével. DK felé összeköttetésben állott a kauká- 

 zusi régióval és a Himaláját elborító tengerrel. Kaliforniából valami 

 közlekedés létezett a déli andeszi tenger birodalma felé; az Amur 

 vidékén pedig a japáni tenger felé volt meg az összeköttetés. Közben 

 különböző kontinensek adják meg ezen rengeteg nagyságú boreális ten- 

 gernek határait. Ezen tengeri birodalom az abszolút belemnitek, más- 

 részt pedig az auceUdk dominiumának mondható. De melletlük típusos 

 ammonitok is lépnek fel, így többi között a Cadoceras, Quenstedtoceras 

 és Cardioceras-newiek a jurában, a Garnineria pedig a neokomban. 

 Ezen ország déli szegélyrészeiben azonban, de különösen az északi 

 Andeszek területén már az ekvatoriális formák is {Phylloceran, Ocheto- 

 ■<:eras, Oppelia, Aspidoceras, Hopliles stb.) keverednek e faunákhoz, 



