230 IJ! SCHAFARZIK FERENC 



Úgy hogy a boieális országot talán már ma is a tulajdonkéiieni lioreális 

 vagy holoartikus és a valamennyire mérsékeltebb észak-audeszi provin- 

 ciára lehetne felosztani. 



II. A m e d i t e r r á n-k a u k á z u s i tenger birodalma. Nkuiiayií 

 az ú. n. mediterrán és középeurópai, vagyis az intra- és extraalpin me- 

 zozói provinciákat különböztette meg. Űjabbi kutatások (Oetjiann A.. 

 PoMPKCK.i J. F.) alapján azonban mindjoblian kitűnt, hogy az utóbbi a 

 geoszinklinálist képviselő mélyebb mediterrán tenger szélén, tehát már 

 a kontinens tövében fellépett neritotrof szegélyrész üledékeit foglalja 

 magában, hogy tehát ezen az alapon a fennálló különbségek inkább 

 fáciesbelieknek, mintsem klimatikiisoknak tekintendők. A középeui-i')pai 

 provinciának nincsenek oly jellemző bélyegei, mint akár a boreális, akár 

 a mediterránénak s Uhlig szerint a NEUiiAYR-féle középeurópai és a 

 mediterrán iirovinciák a fejlődésnek egyetlenegy közös liirodalomm;i fo^'- 

 lalandók egybe, mely mint mediterrán-kaukázusi egészen a Himalája 

 nyugati végéig terjed. Nagyjából tehát a régi Tethys az, amelynek nyu- 

 gati részét mint mediterránt, keletijét mint kimmeria-kaukázusit. északi 

 neritotrof szegélyeit pedig mint középeurópai és délorosz régióját külön- 

 böztethetjük meg. A mediterrán-kaukázusi tenger birodalmára jellemzők 

 a J'liylloce)ax, Lytoreras. Simoceras anunonit és a l'yunjie braehidpnda 

 genus forraakörei stb., de számos benne a különV)özö íVicies. 



III. A Himalájai tenger birodalma. Itt hasonlókéi^en a 

 Telhysnek egy mély bathyalis és egy transzgressziókkal egybekötött 

 neritotrof régióját lehet megkülönböztetni; ez utóbbi itt a mély tengeri 

 régió déli szélén foglal helyet, tehát az elrendeződés épen ellenkező, mint 

 a mediterrán-kaukázusi birodalomban. Északon a régi Angara kontinens 

 képezte határát, nyugat felé pedig nyiltan a mediterrán-kaukázusi biro- 

 dalom tengerével közlekedett. DNy felé kiágazik belőle azután az etliiojiiai 

 Földközi tenger, illetve az alsó neokomban a keletafrikai csatorna, 

 DK felé pedig transzgredál e tenger a felső jurában Nyugatausztrália feb'. 



Faunisztikus szempontból a Himalája, különösen a Spiti-lerakóila- 

 sok faunája szorosan hozzá csatlakozik a mediterrán-kaukázusi biroda- 

 lomhoz, amellyel sok tekintetben rokon. Számos ammonitgenusz (l'hiilln- 

 ceran, Lytoceias, líuplot'erax, /Upidocera>> stb.) közös bennök, va,uy 

 egyenlő módon kifejlődve (Virgatosphiuctes) va,!;y kölcsönösen alárendel- 

 tebben előfordub). Sok genusz kizárólag csak a Himulájabeli jurában 

 fordul elő {Simli ir.^kiteti, l'Ki-tiliolici'raf^ stb.), a belemnitek közül ural- 

 kodik a B. (Irrardi stb. Másrészt azonban feltűnik a Himalájalieli felső 

 jurában a l'ygojic iHpIrya hiánya. A boreális faunával ellenben lazák a 

 rokonság kapcsai, mindössze csak bizonyos északi tengeri ancelhik lép- 

 nek fel a jurában, a Si)nhuskiten-nem pedig a neokomban. Ezek jelzik 

 az északi bevándorlást. A himalájai Tethystől D-re a Saltrange-hegység- 



