238 D! ILOSVAY LAJOS 



bizottsági tagok egybehangzó véleméuye alapján KALECsiNSZKYnek kiadta 

 ós vizsgálatainak eredményeit a m. Idr. Földtani Intézet nyomatta ki 

 1901-ben.* 



Kalecsinszkí különös tekintettel volt a .szénfajták nedvességére, 

 hamutartalmára, elégethető részére, az összes kén és az éghető kén 

 mennyiségére és a fütökéijességre. A fütöképességet 1 S94-től kezdve már 

 a BERTHELOT-MAHLEK-féle bombakálorimeterrel határozta meg. 



Munkájának becsét növeli, hogy az adatok feldolgozásakor fel- 

 használta más szerzők adatait is ; felsorolta Magyarország nevezetesebb 

 ásványszéntelepeit geológiai koruk és lelőhelyük szerint ; közölte bánya- 

 vállalataink és bányatelepeink jegyzékét; összeállította a széntelepeinkre 

 és szénbányászatunkra vonatkozó irodalmat és kiegészítette müvét egy 

 térképpel, amelyen a magyar korona országainak területén levő és meg- 

 vizsgált szenek telepeit jegyezte fel. 



Bizonyos, hogy ilyenféle munka sohasem végleges : az elemzés 

 adatai csak ama réteg szenének minőségéről tájékoztatnak, melyet a 

 minta vételekor müveitek, de mégis értékes, mert tájékoztat arról, hogy 

 hol van szenünk és a gyaKorlat igényeit tekintve, tőle mit várhatunl<, 

 vagyis egy ilyen összefoglaló munka sokszor megment a próbálgatásnak 

 költséges kellemetlenségeitől. 



Közgazdasági célt kívánt szolgálni azzal a munkájával is, amely- 

 ben a magyar korona országainak agyagait ismerteti.- Körülbelül ezer- 

 féle agyagot vizsgált meg arra nézve, hogy magas hőmérsékleten miként 

 viselkednek; közülök többre kiterjesztette a mechanikai és mennyiségi 

 elemzési vizsgálatokat is. Erre a munkára valóban nagj- szükség volt. 

 Agyagipari vállalkozás csak ott öltheti nagyobb méreteket, ahol tudják, 

 hogy hol, milyen célra alkalmas agyag található. Igaz, hogy ő előtte 

 már Wartha Vince dr., László Ede Dezső, Liebermann Leo dr.. Petéik 

 Lajos is közöltek az agyagokról értékes adatokat, de nem annyit és nem 

 oly kimerítő módon, mint ö. Kalecsinszky közleményeiből bizonyossággal 

 tudjuk, hogy hol van hazánkban olyan agyag, amely tüzet áll, amely 

 porcellán- vagy kőedénygyártásra alkalmas ; hol vannak fazekasárúk, 

 tégla és fedőcserép készítésére alkalmas agyagaink és hol vannak olyan 

 agyagféleségeink, amelyeket csak festőfölduek minősíthetünk. 



Ezek a vizsgálatok, amilyen rémségesen unalmasak, éppen annyira 

 fontosak agyagiparunk fejlesztésének érdekében, és a m. kir. Földtani 

 Intézet vezetősége éppen olyan érdemet szerzett magának azáltal, hogy 



1 A magyar korona országainak ásváuyszenei stb. Budapest, 1901. 



2 A magyar korona országainak megvizsgált agyagai. Egy átnózetes térkép- 

 pel. Budapest, 1905. 



