AZ IPOLYXYITUAI IDŐSZAKOS SZÖKŐFORRÁS TÉLEN. 



á75 



Feltevésünk helyessége beigazolódott, amikor l'.tll május hó 6-án az 

 516 m-ben egy gázkitöréssel kisért időszakos szökövizforrás jelentkezett. 



Ennek leírását közölte dr. Emszt Iválmán a Földtani Köz- 

 löny 1911. évi november — decemberi számában s így azzal bővebben 

 foglalkozni nem is fogok. 



A víz eleinte teljesen tiszta és átlátszó volt, de a kecskeméti föld- 

 rengés óta állandóan kis mennyiségű iszapot hoz ki magával. A kitöré- 



37. álira. Az ipolyuyitrai szuküfurrás télen. A jéycsiipok a tk ágait letörik, 



1912 január 31-éu. 



sek 5 — 6 perces időszakossága májustól novemberig tartott, azóta a 

 kitörések oly sürüek (másodperceukint 3), hogy a felületes szemlélő 

 állandóan szökő artézi forrásnak tekinti. Utóbbi időben a feltörő vía- 

 oszlop elérte a 40 méteres magasságot is. A fúrótornyot leszereltük é^ 

 így a vízoszlop minden oldah'ól látható, úgy, hogy ezen geológiai 

 jelenség a legszebb természeti tünemények közé sorolható. A legszebb 

 azonban télen, amikor a lehulló vízcseppek a földre esve, megfagynak 

 és egy jéghegyet képeznek, melynek magassága tartós hidegnél elérte a 

 14 — 15 méter magasságot is. 



Ajánlatomra a Salgótarjáni Kőszéubánya Rószvéuy- 



19* 



