296 TÁRSULATI ÜiJYEK. 



II) Szakülésok. 



1. Jegyzőkönyv az lUll m»vtMiiber 8-íki szakülésröl: Az ülés ilél- 

 iitán ö órakor a m. k. Földtani Intézet elöíidóterniében kezdődött. 



Elnök : Schafarzik Ferenc dr. m. k. bányatanácsos, műegyetemi ny. r. tanár. 



Megjelentek : Baján Jánosné, Baján Miczi, Baján Tilda, Bárdossy Antal, 

 Berkó József dr., dr. Fábry Istvánné, Fábry Alisz, Gross Benő. Hajós .Iózsefné, 



KÁLMÁN KÁliOLY, KOSSALKA .TÁNOS dr., LiFFA AURÉLNÉ, LÓCZY LaJOSNÉ, KlSSÁRMÁSI 

 MÁLY SÁNDOR. PFEIFFER loNÁC, lÍELKOVlCS DavORKA, S.ÍRVÁEY MaRGIT, SzINYEI- 



Merse Miczt, Szaffka Géza, Tomaska Pál és Topschek Samu vendégek. 



Továbbá : Balogh Margit dr., Böckh Hugó dr., Déchy Mór dr., Emszt Kál- 

 mán, Franzenaü Ágoston, Grősz Lajos, György Albert, Heuffel Sándor, Hille- 

 BRAND .Jenő, Horüsitzky Henrik, Horváth Béla, Koch Antal, Kormos Tivadar, 

 Krbnner .József, Kövesligethy Eadó, L.íszló Gábor, Liffa Aurél. Littke Aürél. 

 LoczKA JÓZSEF, LÓCZY Lajos, Löeenthky Imre, Löblovitz Zsigmond, Lukács László, 

 Madarász László, Maros Imre, Marzsó Lajos, Mauritz Béla, Millekkeb Kezsö, 

 MoDR.Ai Kovács Antal, Palkovits József nyűg. cs. és k. altábornagy, Papp Károly, 

 PÉCSI Albert, Przyborski Mór, Rozlozsnik Pál, Scholtz Pál Kornél, Steinhaüsz 

 Gyula, Stiíömpl Gábor. Szinyei-Merse Zsigmond, Telegdi Koth Lajos, Timkó Imre, 

 Toborffv Géza, Toborffy Zoltán, Vargha György, Vogl Viktor, AVeszelszky 

 Gyula és Zimányi Károly dr. társulati tagok. 



Elnök az ülést megnyitván, üdvözli Lukács László m. k. pénzügyminiszter 

 m'at, társulatmik illusztris tagját, valamint Mált Sándor miniszteri tanácsos urat, 

 az állami bányászati főosztály főnökét, hogy megjelenésükkel a Földtani Társulat 

 szakülését megtisztelték. 



Majd felkéri Lóczy Lajos dr. xálasztmányi tagot, hogy A k i s s á r m á s i 

 gázkitörésről hirdetett előadását tartsa meg. 



a) LÓCZY Lajos dr. ezután szabad előadásban, vetített képek bemutatásával, tár- 

 gyalja az 1911 október 29-iki földigáz kitörést. Az előadó mindenekelőtt nagy rész- 

 letességgel ismertette a káUsókutatás közben feltört gáz számára fúrott kútberen- 

 dezést és elmondotta, hogy a második számú kút mintegy 270 méter mélysége 

 szolgáltatja a legtöbb földigázt, oly mennyiségben, hogy félelmetes bömbölése tiV. 

 kilométerre is elhallatszott. Ez év júliusának 31-én azonban elhallgatott a környék 

 népe által már szinte megszokott moraj, mert a gázkutat úgy 130 méter mélység- 

 ben betömték, hogy a gáz ne fogyjon naponta 912,000 köbméterrel haszontalanul. 

 Amikor a földigáz fehobbant, előadó az elsők között a hclysziuére sietett és jól 

 megvizsgálta az exploziónak a környező terepre gyakorolt hatását. A robbanás foly- 

 tán 9 — 10 kisebb ki-áter képződött az elzárt kúttól 3.50 — 700 méter távolságban. 

 A kráterek két fővonala északdéli és északkelet-délnyugati irányú. A szemtanuk 

 azt állítják, hogy az erupció okozta mélyedésekből magasra röpködtek ki a kövek 

 és a törrnelékdarabok. Ebből és ama körülményből, hogy a visszazuhanó pala- 

 darabok mintegy .30 centiméter mélyre fúródtak vissza a földbe, azt következteti, 

 hogy a sármási erupció alkalmával, tisztán a kihányt körülbelül 8 — 9000 köbméter 

 mennyiségű földtömegből matematikai alajjon kiszámítva, mintegy tízmillió lóerős 

 mozgató energia működött közre. 



Előadó, aki a Sti'omboli, az Etna, a Vezúv számos kitörését a saját tapasz- 

 talatából ismeri, kénytelen kijelenteni, hogy azt a sármási kitörést bizony valóságos 

 vulkáni erejű energia hozta létre s nem aféle kisebbszerű földmozgás okozta. 

 Mindamellett mégsem szabad elhamarkodott következtetéseket vonni az crui)ciü 



