298 TÁItSULATI ÜOYKK. 



tanár a következőképen kéijzeli el ii dolgot. feltételezi, hogy a gázkútbau útrúit 

 rétegek egyenletesen emelkednek a kitörés helye felé. Már most a 130 m-lieu van 

 elhelyezve a pakker. A pakker alatti kisebb nyomású gázt tartalmazó rétegekl]e 

 bejutott a kút fenekéről jövő nagyobb nyomású gáz. Három hónapig tartott, míg 

 a kitörés helyén a nyomás elérte azt a fokot, hogy a vékonyablj fedő el nem bíi-ta 

 és ekkor történt a robbanás. Valószínű, hogy a gáztartórétegek nem így települnek. 

 Ezenfelül az első robbanás helyén már ellentett a dőlés, mint a gázkíitban. Meg 

 kell állapítani a pontos szelvényt és számításokat kell eszközölni, hogy 28 atmo- 

 szféra nyomás elegendő volt-e a robbanás előidézésére. 



Ezután szót kér Pfeiffer Ignác dr. műegyetemi tanár, vendég. Dr. Pfeiffeb 

 Ignác szerint az a körülmény, liogy a manométer nem változott, még nem szól 

 a mellett, hogy a kút és a gázkitörés között összefüggés nincs. Ha hónapok kellet- 

 tek ahhoz, hogy a kútban visszafojtott gáz a rétegeken át a kitörés helyéig szivá- 

 rogjon, úgy nem lehet várni, hogy pár nap alatt a manométer mutassa a kitörés 

 hatását a gázkútuál. Dr. Böckh Hugó tanár Pfeiffer felszólalására megjegyzi, 

 hogy az esetben, ha a kutatások azt eredményezik, hogy a profil nem olyan, 

 mint azt Pfeiffer feltételezi, úgy következtetései is megdőlnek. PíEiffkr Ignác ismét 

 szót kér és vázolja azt a szelvényt, amelyet lényegében Papp Károly ezelőtt á évvel 

 szerkesztett. Ezen a szelvényen iparkodik azután megmagyarázni, hogy a homokos 

 rétegeken át miként hatolt a gáz át a kitörés helyére. Böckh Hugó tanár szerint 

 azonban ez a szelvény nem olyan egyszerű, mint a felszólaló rajzolja, hanem az 

 l. és II. fúrás között erősen gyűrődött rétegek vannak, amelv gyűrődés valószínű- 

 leg a gázkitörés felé is továbbterjed, esetleg a lefelé hirtelen leeső rétegzés maggal 

 is el van reteszelve. 



Pfeiffer szerint, ha a kút és a gázkitörés között nem olyan lankás rétegek 

 vannak, mint a PAPP-féle szelvényen, hanem gyűrődött rétegek, úgy még több idő 

 kell ahhoz, hogy a földigáz a kúttól a kitörés helyéig jusson vagy viszont. Végül 

 Pfeiffer tanár megvédelmezi a m. k. pénzügyminisztérium álláspontját, amért ez 

 késlekedik a gáz kihasználásával. Az természetes, hogy a kormány nem adhatja 

 vállalkozóknak addig a gázkutat, míg a mennyiséget nem garantálhatja a részükre. 



Elnök a vitát berekesztvén, a szakülést 5 percre felfüggeszti s ezalatt Lukács 

 László miniszter úr, Iűssármási Mály Sándor tanácsossal és kíséretével eltávozilí. 



b) Elnök szünet után felkéri Kormos Tivadar dr. rendes tagot, aki a 

 pleisztocén ember egyik lakóhelyét ismertette a Karszthegységben. Az őskori telej) 

 nyomai egy barlangból kerültek a napvilágra, mely Fuzine és Lok\e között, a 

 Bukovaci alagút nyílása fölött, kb. 880 m tengerszíntfeletti magasságban tekszik 

 s amelyet a múlt nyáron Vogl ViKTORral együtt fedezett fel. A barlang legbelső 

 részében, a fenéket 20 — 30 cm vastagságban borító cseppkőkéreg alatt liarna agyag- 

 réteg van, amelyből barlangi-medve csontok társaságában tűzhelyuyomok, égett 

 csont- és fadarabok, néhány sajátságosan átlukasztott csont és egy csontból készült 

 lándsa-hegy kerültek elő. A legtöbb medvecsont egészen fiatal állatoktól való, 

 jeléül annak, hogy ezeket az ősember könnyebben ejthette zsákmányul, mint a 

 meglett állatokat. Igen becses több apró liarlangi-medvo állkapocs embrionális 

 tejfogazatta], amelyek nagy ritkaság számba mennek s a Magyar Birodalom terü- 

 letéről az elsők. A barlangi medvén kívül egy másik, kisebb modvefaj, továbbá 

 farkas, róka, ló, nyúl és egy kérődző néhány csontja gazdagítja a faunát. A velős 

 csontok legnagyobb része hasított, úgyszintén az állkapcsok és a koponyák is. 

 Utóbbiakat a karszti ősember a velő miatt apró darabokra törte. A települési 

 viszonyok alapján valószínű — s a csontból készült lándsa-hegy is arra utal — 

 hogy ez a lelet a pleisztocénkor végéről, a posztglaciális időszakból való, ami ebben az 



