TÁRSULATI ÜGYEK. 2Í)9 



esetbou az őskőkorszak beosztása szerint kürülliclül a magdaléiiieunek Mol- 

 het meg. 



Ejuök az előadúiiiik kiiszönotct mondva, egyéb tárgy biáiiyáljan a szakülést 

 7 órakor berekeszti. 



2. Jegyzőkönyv az l'Jll tleceiuljer <J-iki szűkülésről. A Magyar- 

 honi Földtani Társulat az 1911 december G-iki szerda délntánján 5 órakor a királyi 

 magyar Természettudományi Társulat üléstermében szakülést tartott. 



Elnök : Tblegdi Roth Lajos választmányi tag. 



Megjelentek : Németh József, Papp Samu dr., Szeőke Imre dr. vendégek. 



Továbbá : Ascher Antal, Balló Rezső, Frohner Román dr., Gáspár János dr., 

 Grósz Lajos, Horusitzky Henrik, Ilosvay Lajos dr.. Illés Vilmos, Kulcsár Kál- 

 mán, LÁSZLÓ Gábor dr., Leidenfrost Gyula, Liffa Aurél dr., Lörenthey Imre dr., 

 Löw MÁRTON dr.. Méhes Gyula dr., Pálfy Mór dr., Papp Károly, Pécsi Albert dr., 

 Réthly Antal, Schréter Zoltán dr., Steinhausz Gyula, Strömpl Gábor, Szaffka 

 Tihamér, Telegdi Roth Károly dr., Timkó Imiíe, Treitz Péter, Vizer Vilmos, 

 VoGL Viktor dr., Weszelszky Gyula dr. Zsigmondy Árpád tagok. 



Elnök a jegyzőkönyv hitelesítésére feikéri Pálfy Mór dr. és Treitz Péter 

 választmányi tagokat. Majd felhívja az elsőtitkárt jelentésének megtételére. 



Papp Károly dr. elsőtitkár bejelenti az október 25-iki és a november S-iki 

 választmányi ülésen megválasztott tagokat és pedig az alapszabályok 12. ^-a szerint 

 megkívánt bejelentést együttesen, minthogy a november 8-ikí szakülés gyors meg- 

 nyitása miatt nem volt ideje akkor, az október 2.ö-iki választmányi ülésen naeg- 

 választott tagokat bejelenteni. 



Elnök ezután felkéri Schréter Zoltán di\ rendes tagot, hogy : A Ij u d a - 

 pesti hévforrások földtani f e j 1 ő d c s t íi r t é n e t é r ő 1 hirdetett elő- 

 adását tartsa meg. 



a) Dr. Schréter Zoltán elmondja, hogy a mai budaj)esti hévforrások vegj-es 

 jellegű thermák, amelyek eredetileg juvenilisek, de folszállásuk közben több-kevesebb 

 vadozus víz keveredik hozzájuk. Mai üledékük főleg szénsavas mész. Azt óhajtja 

 igazolni, hogy a hévforrás tevékenysége már a régebbi geológiai múltban, neve- 

 zetesen a harmadkor vége felé kezdődött. Az alsó mediterrán emelettől kezdödőleg 

 a levantei emelet végéig főleg kovasavat, tiuoritot és baritot lerakó, magas hőfokú, 

 részben talán geizírszerü hőforrások működtek a budai hegyekben, amire a fenn- 

 maradt üledékek utalnak. A pleisztocénben nagykiterjedésű mésztufa platókat és 

 kisebb kúpokat raktak le a hévforrások, a mai héwízeink közvetlen elődei. Azt a 

 következtetést vonja a tapasztaltakból, hogy a hévforrások oldva tartalmazott 

 anyagának mennyisége és hőfoka a legrégibb időktől máig csökkent s kétségkívül 

 a jövőben is csökkenni fog. A hévi'orrásokbau oldva tartalmazott s azoktól lerakott 

 anyag minősége is változott a geológiai idők folyamán. 



Dr. Schréter Zoltán jelezte, hogy eme tanulmánya naár sajtó alatt van, 

 amely legközelebb a m. k. földtani intézet Évkönyve XIX. kötetének 5. füzete 

 gyanánt meg is fog jelenni : Harmadkori és pleisztocén hévforrások 

 tevékenységének nyomai a Budai hegyekben címen. 



b) Alig hangzott el az előadó utolsó szava, felállott dr. Weszelszky Gyula, a 

 m. kir. tudományegyetem II. számii kémiai intézetének igazgatóhelyettese és ad- 

 junktusa s kijelentette, hogy végre elérkezettnek látja az időt nyilvánosságra hozni, 

 épen a budai gyógyforrások meleg-problémájának tárgyalása alkalmából, három évi 

 idevágó kutatásainak eredményét : miszerint a budai melegvizű gyógj'források titok- 

 zatosnak látszó és sokat vitatott hőjelenségének egyesegyedűli oka az, hogy Buda- 



