TÁRSULATI ÜGYKK. 303 



Dezső, Emszt Kálmán, Ehik Gyula, Eeödi Kálmán dr., Frobnkr Eomán, Gáspár 

 JÁNOS, GoLODAi Kornél, Grósz Lajos, Hoküsitzkt Henrik, Ilosvay Lajos, Koch 

 Antal, Kormos Tivadar, Krenner J. Sándor, Kulcsár Kálmán, László Gábor, 

 Leidenfrost Gyula, Liffa Aurél, Lóczy Lajos, ifjú Lóczy Lajos, Lörknthey Imre, 

 Marzsó IjAJOs, Wakos Imre, Méhes Gyula, Noszky Jenő, Palkovics József, Papp 

 Károly, Pálfy Mór, Pávay-Vajna Ferenc, Poskwitz Tivadar, Prinz Gyula, Iíeit- 

 HOFER Károly, Rozlozsnik Pál, Serényi-Gotthard Kgon, Schréter Zoltán, Stein- 

 HAUSZ Gyula, Szinyei-Merse Zsigmond, Szontagh Tamás, Telegdi Both Lajos. 

 Telegdi Roth Károly, Timkó Imre, Trkitz Péter, Vargha György, Vendl Aladár, 

 VoGL Viktor és Weszelszky Gyula. 



Elnök az ülést megnyitván, felhívja I'app Károly dr. elsőtitkárt, bogy jelen- 

 tését terjessze elő: 



Az elsötitkár bejelenti az 1911 dee. 6-áu megválasztott 2 örökítő és 36 ren- 

 <les tagot, továbbá báró Mednyánszky DÉNEsnek, társulatunk legrégibb tagjának 

 halálát. 



Elnök ezután felkéri Telegdi Roth Lajos választmányi tagot, hogy bejelen- 

 tett előadását tartsa meg. 



a) TtLEGDi Roth Lajos : A z b o r ó i mélyfúrások című szabad előadásá- 

 ban a Z boron (Sáros m.) petróleumra mélyesztett két kutató fvirásról értekezett- 

 A fúrások (elsők e területen) a Zboró és Szmiluó közt fekvő Rakovec-patak jobli 

 oldalán a menilit-palák alatt települő eocénkorú tarkapalás agyagiján indultak meg. 

 Mindkét fúrást egy svájci tőkés, Brugger Ottó végeztette. Az I. sz. fúrás állami 

 szubvenció mellett, a II. sz. szubvenció nélkül folyt. Az I. fúrást 1905 november 

 lió 25-én kezdték meg és tarka (vörös, kékesszinű és zöldes) palásagyagon, amely 

 közé ismételten kemény, 1 — 3 m vastag homokkő volt betelepedve, hatoltak át 

 egészen 1200 m mélységig, amely mélységben a fúrás 1908 április 30-án végét érte, 

 minthogy e mélységig az állami támogatás biztosítva volt. A 260 m-től kezdve 

 gázok szünet nélkül mutatkoztak, 390 m-nél gázkitörés volt. Az első olajnyomok 

 SiO m-nél jelentkeztek, onnantól kezdve egészen a fúrás végéig az olajnyomok és 

 gázok folyton mutatkoztak, sőt 1 1 75 m mélységben az olajnyomokat erős benzin- 

 gázok kísérték. A II. sz. fúrásnál, mely az I-től E-ra az árok mentén volt telepítve, 

 már 80 m mélységben nmtatkoztak gyenge olajnyomok, melyek azután 110 m-től 

 kezdve, gázok mellett folytonosan voltak észlelhetők. 430 m-nél gázkitörés állott 

 be ; 615 m-nél oly szép olajnyomok mutatkoztak, hogy próbaképen szivattyúzták. 

 Gázok mellett szép olajnyomok, aszfalt és sósviz 770 — 860 m mélységben mutat- 

 koztak. Erős gázok és olajuyomok 910 — 920 m közt jelentkeztek ; 960 m-ből másod- 

 szor sósvizet kaptak. Olajnyomok és gázok a fúrás fenekéig (1110 m) voltak jelen. 

 E fúrás az utólilii niélységlien érte végét, de olyan állapotban van, hogy liármikor 

 tovább folytatható. 



Telegdi Roth Lajos bemutatta azt a két szelvényt, amelyet Sajói Dunka 

 László fúrómérnök szerkesztett. 



Az elhangzott előadáshoz Schafarzik Ferenc elnök megjegyzéseket fűz. Úgy 

 látja, hogy az egész összlet eocén. Sajnálja, hogy a fúrás közben sem a rétegek 

 dnlését, sem a hőmérsékletet nem mérték, amely utóbbi a geotermikus gradiens 

 megállapítása szempontjából igen üdvös lett volna. Telegdi Roth Lajos előadásából 

 is kitűnik, hogv milyen nehézségekkel küzd a petróleiunkutatás ; annál örven- 

 detesebben hangzik az a hír, hogy legújaljban Szacsalon tényleg megfúrták a 

 petróleumot azon régi kutatás közelélien, amelyet Böckh János lS9(i-ban kijelölt. 



Lóczy Lajos figyelmét legjobban megragadta az előadótól említett sós víz. 

 ^Irazec ugyanis Uhlxg után a Kárpátok flis-tömegét a mediterrán sósagyagra 



