TÁRSULATI ÜGYEK. 333 



A felolvasott bírálatokért elnöklő másodelnök köszönetet mondva a 

 bizottsági tagoknak, konstatíllja, hogy a megbírált művekkel az 1906 jan. 1-je 

 és 1911 június 30-ika között megjelent munkák számottevő vésze ki van merítve. 



Bemutatja azután a Szentiuklósi Szabó József nevét viselő emlék- 

 alapítvány ügyrendjét, amelyet az 1911. év május haváig történt 

 módosításokkal s fontosabb határozatokkal kiegészítve csak nemrég adott ki a 

 társulat titkársága. 



Ezen ügyrend 8. §. '( - j) pontjai alapján felkéri a bizottsági tagokat, 

 liogy összegezzék bírálataik eredményét s jelöljék meg ama müveket, amelye- 

 ket a SzABÓ-éremmel való kitüntetésre móltónak találnak. 



Erre a bizottsági tagok előadják, hogy I. az ásványtan s kris- 

 tálytan köréből ZiMÁNYi KÁKoLYnak az alsósajói cinóberröl írt 

 műve, n. a kőzettan s gyakorlati geológia köréből Pálpy 

 MóRnak az Erdély részi Érc hegységet tárgyaló és Eozlozsnik 

 Pál s Emszt KÁLJiÁNnak a krassószörényi bánátitokról szóló 

 müvei ajánlhatók kitüntetésre; III. az ásvány föld tani 

 kémia körében nincs kitüntetésre érdemes munka. IV. 

 ugyszinte nincs az agrogeológia s talajismeret körében 

 sem; Y. az általános geológia köréből Bökh HuGÓnak földtani 

 nagy tankönyve és Pálfy MóBnak az E r d é 1 y r é s z i Érchegység- 

 röl szóló müve ajánlhatók a kitüntetésre, s végül VI. az ős- 

 lénytan körében nincs kitüntetésre érdemes munka." 



Az elmondottak alapján elnök összegezi a bizottsági tagoknak szótöbb- 

 séggel hozott liatározatát s kimondja, hogy a bizottság végleges határozatot 

 hozni nem óhajt, hanem a Földtani Tái'sulat választmányához csupán véle- 

 ményes jelentését terjeszti elő, amely a következőkép hangzik : 



Tekintetes Választmány ! A néhai dr. Szabó .József nevét viselő emlék- 

 éremnek immáron 5-ik ízben történő kiadása tárgyában alulírt és alapszabály- 

 szerűleg megbízott biráló, ill. javasoló bizottság f. é. január hó 2-án tartott 

 értekezletén a hat szakcsoportra osztott idevágó irodalomban alapos szemlét 

 tartott és szigorú bírálatokat készített. Ezek a bírálatok elsősorban azt az ör- 

 vendetes tényt szögezik le, miszerint alma materünknek, a valamennyiünket 

 összekötő geológiának dicsőségét hirdető épületén — noha az elmiilt évkor 

 leforgása alatt súlyos veszteségeink is voltak - ismét nagyobb számú munka- 

 erő szorgoskodott, s hogy ez az újabb munkálkodás nemcsak hogy nem ma- 

 radt el a megelőzőtől, hanem valóságos nagy haladásnak nevezhető. De tovább 

 is következtethetünk, mert a geológiát érintő szellemi termékeinket a külföld- 

 nek ugyanilyen természetű eredményeivel összehasonlítva kétségtelenné lesz, 

 hogy ha más országokban a geológiát és segédtudományait mívelő szellemi 

 termékek, azok területeinek arányában, számbelileg túlszárnyalnak is, minőség 

 dolgában semmiesetre sem maradtunk mögöttük. Magyarország geológiája szi 

 lárd alapokon nyugszik, lelkiismeretes munkások építik tovább ós ezek közt 

 nem egy olyan munkása is volt, akiknek sikerült az épületnek díszt és egy- 

 úttal nemzeti jelleget is kölcsönözni. 



A fönnebbi bírálatokból kitűnik, hogy az elmúlt hat esztendős évkor- 



