3l>6 TELEGDI KOTH LAJOS 



színű) márgás agyag közé betelepedett homokkő és pala ismételteu a 

 gyűrődés, a márgás agyag több ízben a csuszamlás nyomait észlelteti. 

 A mélyebben, 67:í m-től lefelé feltárt szürke, vörös pettyes meszes agyag 

 rozsdás foltjai limouittá átváltozott pirittöl származnak. Aszfaltnyomokat 

 még a Uií) m melységből való vörhenyes-szürke márgás agyagon is 

 figyeltem meg, hierorjlijús homokkő az 503 és 570 m mélységben 

 mutatkozott. A homokkő kemény, csillámos, kalciteres, világos vagy 

 zöldes szürke, a pala sötétebb- vagy zöldes szürke, vékouyjialás (levelesl, 

 iinom-csillámos és kalciteres vagy mészhártyás, selyemfényű és rendesen 

 szintén kemény kőzet. Az 1000 m mélységből még szintén vörhenyes- 

 szürke meszes agyag, 101)2 m és 10113 m-ből pedig szürke, csillámos, 

 vékonj'palás, kemény pala került ki. Ez a legmélyebb fúrópróba, mely a 

 II. sz. fúrás üzemi irodájában el volt téve ; 1 1 10 m-ig azután — a szel- 

 vényrajz szerint — betelepedett homokkővel ez a pala tartott. 



A fenn felsorolt adatokból látható, hogy a II. sz. fúrásnál a vörös 

 és zöld agyagot mindjárt megütötték, míg az I. sz. fúrásnál a zöld 

 agyag csak a (i70 m melységben jelentkezett. Úgyszintén felemlítettem, 

 hogy az első olajiiyomok a II. fúrásnál már a 80dik méterben, az 

 I. fúrásnál csak 840 m-től kezdve voltak észlelhetők. Ebből kitűnik, 

 hogy az I. sz. fúrás az eocén magasabb, a II. sz. az eocén melyebb réteg- 

 komplexumában haladt úgj-, hogy az I. és II. s z. fúrás közt (1 km 

 távolságon belől) vetödési sík húzódik, melynek mentén az 

 I. sz. fúrás rétegei lecsiisztak, a II. sz. fúrásnál pedig 

 az e 1 s z a k a d 1 1 m é 1 y e b li r é t e g ö s s z 1 e t f e 1 1 o 1 a t o 1 1. 



Az átfúrt rétegek anyagában jonuiniiifcráhoii kívül más szerves 

 maradvány nem mutatkozott. A foramiuiferák meglehetősen egyformák 

 és a geológiai kor meghatározására döntőknek nem ismerhetők el. 

 A gyakran előforduló liheophax-nem a karbonbnn kezd fellépni, de 

 tudvalevőleg még a mai nap is él. 



A z I. s z. f ú r á s 1 201 ) m-ig kizárólag az eocén össze- 

 gyűrt rétegeiben mozgott, a II. sz. fúrás szintén az 

 eocént tárta fel, de meglehet, hogy a mélyebb selyem- 

 fényű palák kb. 900 m-től kezdve le a fúrás aljáig, már 

 a felső k r é t a k o r b a len y ú 1 n a k. Petrograíiailag legalább ezek a 

 palák az erdélyi Érchegység felsőkrétakorú paláitól meg nem külömböz- 

 tethetök. • 



Érdemes lett volna a mélyfúrásokban a hőfokot is mérni. Eire nézve 

 a fúrásokat vezető mérnök figyelmét több ízben felhívtam, de a technikai 

 nehézségeken kívül, — amelyekkel küzdenie kellett, — a mérnök a ineg- 

 ügyelésekre szükséges műszerekkel sem rendelkezett s így sajnos, hazánk 

 .legmélyebb két fúrásának hőmérsékleti viszonyairól mit sem tudunk. 



