368 BERXOULLI WALTEll 



a homokkőövben végzett beható tanulmáuyainak föeredméuveként az egész 

 övnek hosszirányban, úgy orografiai miut geológiai szempontból különböző 

 két föszelvényre való megoszlását tekinti, ú. m. a szubkárpáti dombos \-i(lék 

 északon = szubbeszkid homokkőöv és a tulaj donképeni Kárpátok hegyvidéke 

 délen = beszkid homokkőöv. Az egész hegység vízelválasztója ez 

 utóbbi részben fekszik. Nyugati Galíciában a két terület határa, Myslenice, 

 Tymbark, Grybow és Gorlicén át Dukla felé jut a San és a Strij forrás- 

 vidékére, hogy onnan délkelet felé fokozatosan elvesszen (37. ábra). Zboró 

 környéke tehát a déli részre esik, a beszkid hegyvidékre. 



A fentemlített két terület elválasztása mindenekelőtt lerakodásaik fácies- 

 beli különbségein alapszik. Ezen különbség a kréta- és a harmadkorbeli réte- 

 gek kifejlődésében mutatkozik (lásd Lit. 6. 878. o.). A régi tercier rétegei 

 az északi zónában mint szeptáriás agyag, menilitpala, krosnoi és ciezkowici 

 homokkő és vörös agyagok vannak kifejlődve. A déli zónában ezeknek magura- 

 homokkő, beloweszai rétegek és vörös agyagok felelnek meg. A felső kréta 

 (ropiankai) rétegek mindkét területen kevés különbséget mutatnak, általában az 

 északi fácies mészben gazdagabb. Alsó kréta a déli övben, nyugati Galíciában 

 és felső Magyarországon ismeretlen. A petroleumtartalmat illetőleg az északi 

 szubbeszkid-öv képződményei gazdagabbak, mint a déli, Beszkid hegyvidékéi 

 és pedig a Szubbeszkid-övben az olajtelepek főleg a tercierben, a Boszkid- 

 övben ellenben a krétában feküsznek. 



Uhlig Y. ' szerint az északról dél felé egymás mellé sorakozó két öv, 

 a Beszkidek és a Szubbeszkidek lényegileg egykorú rétegekből 

 állanak ; az északi öv a déli alá bukik. Zboró vidéke tehát a legmagasab- 

 ban fekvő rétegekhez tartozik, amelyek délről észak felé egymásra tolultak. 

 A petróleum az északi tömegben (Boryslaw) a miocénben, a középsőben 

 (Gorüce) a régi tercierben és a déliben (Eopianka) a krétában van. 



11) S z t r a t i g r a f i a. 



Zboró környéke eocén és oligocén rétegekből van felépítve, amelyek 

 pontos taglalását a magyar-galiciai határterületen főleg Uhlig vezette keresztül. 

 Itt a rétegeket az idősebbtől a fiatalabb felé vezető sorrendben írom le. 



1. Az eocént vörös, zöldes és kékes agyagok és márgák hatalmas 

 sorozata alkotja, melyek gyakran vékony palás rétegzést mutatnak és kvarcos, 

 zöldes homokkövekkel (felső hieroglifás rétegek) váltakoznak. Ezen homokkő- 

 padokat gyakran kalciterek járják át, rendes vastagságuk 4 — 10 cm, a zborói 

 kastélytól nyugatra a patakban 10—12 cm vastag homokkőpad feltárás lát- 

 ható. A patak felső szakaszán, Na-Sibje felé, a homokkőpadok még vastagab- 

 bak. A hieroglifás liomokköveket magas mésztartalom jellemzi, muszkovit 

 bőven van bennök, általában kemények és kvarcosak, gyakran tömöttek. 

 A felső szintekben ezen csoport néha túlnyomóan vöröses és ibolya színezést 

 mutat, az egyes homokkőbetelepülések mészben gazdagok. A mélyebb szintek- 



1 V. ö. SuESs E. : Pas Aiitlitz ilor Erde, III. k. második fele, á34. o. 



