GEOLÓGIAI VIZSGÁLATOK A KÁRPÁTIBOMOKKŐ ÖVBKN ZBORÓ VIDÉKÉN. 360 



ben cUcubeu főleg kékes és zöldes szíuű anj-agok uralkodnak számos, jól 

 kifejlődött homokkőpad közbetelepíiléssel, amelyek a feltárásoknak sajátságos 

 szallagos kinézést kölcsönöznek. Ezen utóbb leírt rétegek igen jól feltárva 

 láthatók Szmilnótól keletre a 395-ös magassági pont közelében levő patakban 

 és baloldali hozzáfolyásáuál. Padl C. M. geológiai felvételekor (1 : 7r),OüO-es 

 lapon) mint alsó krétát (ropiankai rétegek) választotta ki (v. ö. a 6. ábrát 

 Paul fentemlített közleményének :273. oldalán). Bár ezen komplexum petro- 

 grafiai összetételét illetőleg a felső kréta rétegekhez közeledik, nincsen biztos 

 támpont ezen felfogás támogatására : a homokkő közbetelepülések kevésbbé 

 vastagok és nem mutatnak olyan határozott hajlított héjas szerkezetet, mint 

 a krétakorbeli rétegekben. Ezért hajlandó vagyok ezen rétegeket az e vidéken 

 található régi tercier legmélyebb szintjébe sorolni. Uhlig is említi (4. p. 40ü), 

 hogy Zborótól keletre a tarka öv egyes részletei esetleg az inoceramusos 

 rétegeknek [íehö kréta) felelhetnek meg, végül azonban mégis ezen rétegek- 

 nek a régi tercierbe való tartozása mellett dönt. Bármint legyen is, már most 

 reámutatok ezen helyre, ahol mindenesetre a legmélyebb eocénrétegek a fel- 

 jebb fekvő tarka agyagok alatt nagyobb területen felszínre bukkannak. Becherő 

 faluban a Jarucha-patak balpartján a tarka eocén agyagok alatt előbb durva- 

 élű, zöldes homokkövek feküszuek 3 m vastagságban feltárva. Meszet nem 

 tartalmaznak és csillámban szegények. Alattuk barnaszínű, törékeny, finom 

 rétegzésű márgák következnek, melyek lefelé, a templom alatti patakhajlásbau 

 levő feltárásban, vastagabb padú márgákba mennek át, melyek felettébb jel- 

 lemző hajlított héjas szerkezetet mutatnak. Feküjüket vízszintesen települt, 

 kemény, tömeges, kb. Vi m vastag homokkó'padok képezik, melyeket építö- 

 kövekül fejtenek. Mélyebb rétegek nincsenek feltárva, a homokkövek teljes 

 vastagságát, melyből csak 4 m látható, nem lehetett megállapítani. A fent 

 mint régi tercier leírt tarka agyagkomplexumon kívül sehol sem lehetett a 

 rétegek hasonló kiképződését kimutatni ; ez arra késztet, hogy a fenti homok- 

 köveket és márgákat mélyebb képződményeknek tekintsem. Lehetséges, hogy 

 itt már krétakorú rétegek vannak, de paleontológiái bizonyítéka ezen térké- 

 peken és szelvényekben feltüntetett felfogásnak nincs. Ha nem is vagyunk a 

 sztratigratiai helyzetet illetőleg pontosan tájékoztatva, mégis ki kell emeluí.nk, 

 hogy csupán csak ezen a helyen ismerünk egy hatalmasabb, némileg porózus 

 homokkőfeltárást, mely ellentétben a tarka agyagok vékony lemezes és üveges 

 homokköpadjaival, mint olajhordozó inkább kerülhetne szóba. 



2. Normális rétegzés mellett a tarka agyagokra a mélyebb oligocén 

 úgynevezett beloveszai rétegei következnek. Ezek többnyire jól réteg- 

 zett, piszkoszöldes barna- és szürkeszínű lemezes agyagmárgák ibolyaszínű 

 agyaghártyákkal : elmálláskor kis köbös és oszlopos darabokra esnek szét. 

 Igen gyakran találunk hieroglifás homokkőpad közbetelepüléseket, amelyek 

 egyrészt szabályszerű váltakozásban lépnek fel, másrészt egyes helyeken tekin- 

 télyes vastagságot érhetnek el. Ilyen jól kifejlődött liomokkőövek a beloveszai 

 rétegekben Komlosától északkeletre Pesztrednu horu ig vonuló első dombvonu- 

 latban találhatók, továbbá Kegettőtöl északra. A beloveszai rétegek fokozatosan 

 fejlödnek ki a tarka auyagokbó], Uhlig V. felfogása szerint a tarka agyagok 



