GEOLÓGIAI VIZSGÁLATOK A KÁKPÁTIHOMOKKÖ ÖVBEN ZBORÓ VIDÉKÉN. 371 



mészben gazdag és a normális beloveszai rétegek felső szintjéből úgy fejlődik 

 ki. hogy a márgák közé fokozatosan vékony, fiuomszemű, lemezes homokkő- 

 padok települnek közé, amelyek fölfelé, tömegesebbé válva a márgapalákat 

 mindinkább elnyomják, annyira, hogy végül a márgás közzételepülések már 

 csak egyes vékony szallagokat alkotnak a vastagpadú vagy palásán lemezes 

 kvarc homokkőpadok között, amelyek mint hatalmas rétegkomplexumok a 

 környező hegyek tetejét képezik. Ezen átmeneti öv igen jól látható feltárva 

 Regettőtől ENy-ra a Eegetowska mellékpatakjában, a 794 és 7tí3-as magas- 

 sági pontok között. A beloveszai rétegek felé való átmenet annyira elmosódott, 

 hogy úgyszólván lehetetlennek látszik a két komplexum éles elhatárolása. 

 Új törésben a magnrahoraokkő világos kékesszürke színű. Elmállva általában 

 barna, Zborótól DNy-ra ellenben jellegzetesen vöröses. A Magurahegy területén 

 a homokköveket meszes kötőanyagú kvarekongloraerátumok közzételepülése 

 jellemzi Zborótól DK-re, a Hradtke északi lejtőjén a magurahomokkö egyes 

 részei mint muszkovitos, homokos, poi-hanyós rétegek vannak kifejlődve 

 növényi maradványokkal és kis szénnyomokkal. 



A magyar-galiciai határterület egyes rétegcsoportjainak vastagságáról 

 az irodalomban nem találunk adatokat. Zboró környékének részletes vizsgálata 

 sem nyújtott kielégítő adatokat, aminek oka részben az, hogy az egyes kom- 

 plexumok pontosan megállapítható határ nélkül mennek át egymásba, részben 

 pedig a később leírandó tektonikai zavarok, továbbá az, hogy nincsenek 

 nagyobb, folytatólagosan feltárt profiljaink. 



A tarka agyagok vastagságának meghatározására csupán Becherő kör- 

 nyéke jöhet tekintetbe, ahol az eocénrétegek a fedőt képező beloveszai palák 

 alatt relatíve kevéssé zavart településben fekszenek a mélyebb, esetleg kréta- 

 korú homokköveken. A VI. tábla V. profilján a feltárt tarka agyagok vastag- 

 sága kb. 250 m-re tehető. Körülbelül 300 — 350 m vastagok lehetnek a belo- 

 veszai rétegek, amelyek legkevésbbé zavart településben a Suchy Vrch keleti 

 lejtőjén láthatók. 



C) Tektonikai rész. 



A magyar-galiciai határterület tektonikai felépítése általában véve egy- 

 hangú. Északon egy többé-kevésbbé egyszerű, ENy — DK-i irányú gyűrődés 

 uralkodik, míg délen — különösen a mi területünkön — nagyobb komplikációk 

 lépnek föl, amennyiben itt a gyűrődésekből észak felé irányított áttolódások 

 fejlödnek ki, amelyek továbbá határozott pikkelyes szerkezetet hoznak létre. 

 A mint a felvétel alkalmából kitűnt, ezen zavarok sokkal messzebbmenőek, 

 mint azt korábbi, átnézetesebb vizsgálatok feltimtették. A geológiai térkép 

 (V. tábla) és egy profilsorozat (VI. tábla) kapcsán itt csak Zboró környékének 

 speciális tektonikai viszonyairól fogok beszélni. Figyelmeztetnem kell itt azon 

 körülményre, hogy jó feltárások hijján (lásd a sztratigráfiai részt) a kőzetek 

 elhatárolása a geológiai térképen kissé szkématikus. 



Északnyugatról az általam megvizsgált területen egy keskeny sáv régebbi 

 réteg vonul át. Komlosánál kitágul, Zborónál kb. 4 km széles és Szmilnónál 

 fokozatosan Ny — K-i csapást vesz föl. Amíg a galíciai határon ezen sávban 



