374 BERXOULLI WALTER 



ívben messze északra nyúl, amennyiben itt az auormális kontaktus mentén a 

 beloveszai rétegekre felnyomúl (V. tábla). A Jarucha patak jobb partján, azaz 

 a feltörés déli szárnyán, az eocén anyagok csapása a fedőrétegek csapását kö- 

 veti, azaz az agyagok Komlosától nyugatra ÉK-felé csapnak és ÉNy-felé dől- 

 nek, amíg tovább dél felé csapásuk ismét DK-i. Tovább dél felé ismét az 

 eocénben egy líj tektonikai elemre bukkanunk, amely egyrészt mint normális 

 fekű az 597-es m pont magura pikkelyéhez tartozik (v. ö. 8 -Iá. pvoíilokat), 

 másrészt a Hradtkera, illetve a Suchi Vreh-Pawlovica DK-i folytatására fel- 

 tolva fekszik. A podlazii eocén egyenes folytatását tehát a Hradtke feküjében 

 kell keresni. A Hradtke magura homokköve és a Jedlina között fekvő eocén 

 komplexumon belül a zborói kastélytól nyugatra levő patakban a rétegek csa- 

 pása EEK-i déli irányú dőléssel. A zboró-bártfai országúton túl a rétegek kö- 

 zelítőleg ugyanazon irányú csapással mennek át a Na Sibje hágón. Mellék- 

 gyűrődések ezen keskeny övön belől is észlelhetőek. Valószínűleg ezen zavarral, 

 amely tehát a Hradtketól ENy-i irányban Zborón át a megjelölt módon átha- 

 lad, összefüggésben van azon anyagok aberrans ÉK-i csapása, amelyek a 

 zborói temetőtől DNy-ra levő kis patakban vannak föltárva. 



Komlosától keletre jó feltárásokat találunk azon mellékpatakban. amely 

 a 352 és 359 m pontok között a Jaruchába torkol. Összesen három ÉNy-DK-i 

 irányú redő ismerhető fel (VlII-ik profil). A rétegek észak felé a beloveszai 

 rétegek alá buknak. Az Olsini patakban a dőlés csak egy helyen és/lclhető, itt 

 ÉK-i irányú. A kelet felé következő vízmosásban, a Rakovec patak egy jobb- 

 oldali mellékágában, a tarka anyagok DK és ÉK felé csapnak, állandó északi 

 dőléssel. Magában a Eakovec patakban több föltárás észlelhető, amelyekben az 

 eocén anyagok erős gyűrődése szépen látható (1. XI. profilt). Mindjárt a C-os 

 számú híd fölött az eocén meredeken DNy felé dől. néhány méterrel északra 

 vízszintesen fekszik, kb. 150 méternyire azonban a dőlés DK-i. További gyűrő- 

 dések északon a 43 l-es m pontnál láthatóak. A 474-es m pontnál az eocén 

 a beloveszai rétegek határán ezekkel együtt, dél felé dől. A 6-os számú hídtól 

 néhány méternyire délre a patakban 10 — 20 cm vastag homokkőpadok álla- 

 nak majdnem függélyesen eocén szürke anyagokban. Lejebb a patak keleti 

 oldalán szabálytalanul észak és dél felé dűlő vörös anyagok láthatóak homok- 

 kövekkel. Ügy, mint egyebütt, itt is a rétegek összevissza vannak gyűrve és 

 törve. A n. fúrástól északra a csapás É 57° K-i. a dőlés északi irányú. 200 m-el 

 a Il-ik fúrás alatt a rétegek DNy felé dőlnek. Kb. 150 méternyire az I. fúrás- 

 tól északi irányban a csapás ismét ÉNy-i. a rétegek összevissza gyűrődése 

 mellett. Kb. 50 méternyire az I. fúrás fölött, a Eakovec patak nyugati part- 

 ján a vörös agyagban levő homokkőpadok dőlése 30-4-5° dél felé. Tovább dél 

 felé feltárások hijján nincs több adatom. A Rakovec patak menti rétegek erős 

 gyürődöttségének ezen demonstrálásával azt igyekszem megmutatni, hogy mily 

 messzemenő mértékben vannak az eocén agj-agok a zborói feltörésben tekto- 

 nikailag megzavarva, úgy, hogy tisztára lehetetlennek látszik ezen a vidéken 

 bizonyos kifejezett antiklinálékat ennyire kevéssé feltárt területen megállapí- 

 tani és nagyobb távolságokra követni. így például a Na Vrch Horki mély víz- 

 mosásban nagyobb távolságra jól föltárva ÉÉNy-i csapású eocén agyagokat 



