38(j ISMERTETÉSEK. 



valóban tartalmaznak A' vegj'ületeket és szénhidrogéneket ; a szilicoehlorid- 

 vegyületek jelenléte direkte nem igazolható, de feltehető, hogy a Cl és F 

 ezekből az anyagokból (skapolit, wernerit, marialit. friedelit, pirosmalit etc.) 

 származik. A Ca^ SiO^ Cíj-ból pL már llOO^-on Cl szabadul feL 



A munka következő fejezetei azzal a kérdéssel foglalkoznak, vájjon csak- 

 ugyan oly nagy szerepe van-e a víznek a vulkáni kitörések 

 alkalmával, mint eddig hittük? Ebből a szempontból is számos vul- 

 kánt tanulmányozott. Pl. a Yezuvon végzett részletes megfigyelései és kísér- 

 letei arra az eredményre vezettek, hogy a kráter környékén a víztartalmú 

 fumaroláknak, vagy a víz kondenzálódásának semmi nyoma sem ész- 

 lelhető sem a paroxizmus idején, sem azután ; a hamuk és szublimált sók 

 is teljesen vízmentesek. Az erapciók alkalmával gyaki-an megjelenő loká- 

 lis eső könnyen megmagyarázható abból, hogy a temperatura lokális csökke- 

 nésének hatására a levegő nedvessége kondenzálódik. A Santorin. Stromboli 

 és Etna tanulmányozása is ugyanezt bizonyította. A Kanári szigetek vulkán- 

 jainak (Pico de Teyde, Timanfaya, Chinyero, Chahorra. Tao, Corona. Guimar) 

 fumarolái vízmenteseknek bizonyultak ; csak akkor tartalmaznak vizet, ha a 

 csapadékvízzel keverednek. Jáva vulkánjainak (Semeroe, Brama, Merapi, Pap- 

 andajan, Tjividey, Patoeha, Tangkoeban-Prahoe) részletes taniilmányozása is 

 azt mutatta, hogy a szoros értelemben vett exhaláeiók. melyek hevesen, expló- 

 zióval törnek fel a vulkánból, teljesen víz nélkül valók. A kidobott hamu tel- 

 jesen száraz. Ha az exhaláció okozta fehér felhő a vízgőz kondenzálódásából 

 keletkeznék, hogyan lehetne azt megmagyarázni, hogy a hamu nem nedves ? 

 A víztartalmú fumarolák főleg a vulkán perifériáján észlelhetők, hol 

 a talaj hőmérséklete már alacsony : 80° — 300°. E fumarolák vizét a talaj cse- 

 kély mélységében levő talajvíz szolgáltatja. A 120°-os izogeothermánál tovább — 

 a melegebb régió felé — a talajvíz már nem hatol ; ebben a zónában található a leg- 

 többvíztartalmú fumarola ; innét számuk már csökken, mert a 120°-os zónán belül 

 már csak kevés vízgőz járja át a talajt. A 34-0°-os zónán belül a talajvíz már 

 egyáltalában nem juthat. A 340°-os zóna s a maximális temperaturájú ponton 

 belül esetleg észlelhető víz c s a k annak az e s ő m e n n y i s é g n e k a k ö- 

 vetkezménye, mely közvetlenül e területre hullott, amint 

 ezt Brün a Kilaueán megfigyelte. A Kilaueán végzett megfigyelések és kísér- 

 letek újból igazolták, hogy a vulkán exhalációi teljesen szárazak s hogy 

 ez exhaláeiók magából az atmoszférából vizet vonnak el; 

 hogy a nagy, felhőszerű fehér bokréta szilárd és víznélküli anyagokból álL 

 Továbbá, hogy a száraz exhaláeiók területén a lapillik oxidáció okozta meg- 

 sárgulása, vagy megvörösödése nem észlelhető ; a víztartalmú fumarolák ellen- 

 ben oxidálnak. 



Beun mindezekből a következő eredményekhez jut, melyek ránk nézve 

 teljesen újak: 1. A p a r o x i z m u s — függetlenül az illető vulkán földrajzi 

 helyétől, a magma petrografiai minőségétől — vízmentes. 2. A z e x h a- 

 1 á 1 1 termékek mindig és mindenütt ugyanazok. E két törvény 

 következménye természetesen, hogy a víz jelenléte a vulkánban már csak má- 

 sodlagos. 3. A víztartalmú fumarolák másodlagos jelenségek 



