^SO CZECK VALDEMÁR 



kat. Kísérletei azt imitálták, hogy a különböző anyagok elnyelöképessége e 

 sugarakkal szemben egyenes arányban van az illető anyagok sűrűségével, de 

 független azok kémiai összetételétől. Ez az észlelet — amint később látni fog- 

 juk — jelentős szerepet játszik a sarki fény mivoltának ujabb magyará 

 zatánál. 



Az a kérdés merülhet fel : vájjon a kathoűsugarak az eddig ismert lát- 

 hatatlan nap- ós elektromos sugarakhoz hasonlóan, megmügyarázhatók-e az 

 éterrezgés elméletével? E kérdéssel Peein foglalkozott először s kimutatta, 

 hogy e sugarak alkotórészei a negatív elektromosságon kívül anyagi részecské- 

 ket is hordanak magukkal, melyek sebessége 60 — lÜO ezer kilométerrel is fel- 

 érhet másodpercenként. Ezeket az elemi anyagrészeeskéket Johnstone Stoney 

 <i elektron » -oknak nevezte. Az összes kisérletek és a belőlük vont következteté- 

 sek azt mutatják, hogy az elekti-onok egyenes irányban való haladó mozgást 

 végeznek, tehát nem rezegnek. Ily módon e sugarak megmagyarázásánál vissza 

 kell térnünk a már Newton által napsugarakra felállított, — de időközben el- 

 vetett — emisszió elmélethez. 



Ha a kathodsugarak előidézéséhez használt evakuált csőben átlyukasztott 

 kathodot alkalmazunk és a csőben maradt légnemű test nyomását bizonyos 

 határok között tartjuk, akkor a kathod nyilasain keresztül a csőbe jutó suga- 

 rak az anód felé szétterülő kévét alkotnak. E sugarak felfedezője Goldstein, 

 akitől a ((c s ő s u ga r a ks elnevezést kapták. Ezek is egyenes irányban halad- 

 nak s különböző anyagokban foszforeszcenciát idézhetnek elő. A csösugarak is 

 eltéríthetők irányukból elekti-omos és mágneses behatások segítségével, csak- 

 hogy jóval kisebb mértékben és épen ellenkező irányban, mint a kathodsuga- 

 rak. E tulajdonságból arra a következtetésre jutott \\'\en, hogy a csösugarak 

 pozitív elektromossága töltéssel bíró elektronokból állanak. 



Az X vagy EöNTOEN-sugarak tulajdonképen a kathodsugarakból keletkez- 

 nek akkor, ha ezek valamilyen szilárd felületbe ütköznek. A felületről ilyenkor 

 már más sugarak indulnak ki, mint amilyenek reá estek. Legegyszerűbb mó- 

 don az evakuált csőben keletkeztethetjük e sugarakat, még pedig akképen, 

 hogy egy platinalemezt u. n. antikathodot helyezünk bele. 



Az X-s u g a r a k csak annyiban érdekelnek bennünket, amennyiben a 

 radioaktív sugarak felfedezésére a EöNTGEN-sugarak vizsgálata vezetett. 



A radioaktivitás. Az előbb említett sugarak fölfedezése után sok 

 fizikus foglalkozott azzal a kérdéssel : nincsen-e egyes testeknek az a tulajdon- 

 sága, hogy önmagukból is bocsátanak ki oly láthatatlan sugarakat, amelyek 

 fémeken és más át nem látszó anyagokon áthatolnak ? 



Az első eredményt Niew'englowski érte el. Azt találta, liogy a nap fény- 

 hatásának kitett kalciumszulfid a fekete papiroson áthatolni képes sugarakat 

 bocsát ki. 



A legnevezetesebb felfedezés e téren azonban Beqderel nevéhez fűződik. 

 Kísérletei közben rájött arra, hogy az uránium kettős sója az urankaliumszul- 

 fát által kibocsátott sugarak a fekete papirosba burkolt fotográfiai lemezre 

 kémiai hatást gyakoroltak, továbbá, hogy e sugarak vékony fémlemezeken 

 és más. fényt át nem bocsátó anyagokon áthatolni képesek. E nevezetes tu- 



