A KADIOAKTIVITÁS KS SZEIÍEPE AZ UJABBKORI FÖLDI1A.IZ-GE0LOGIAI FELFOGÁSOKBAN. 437 



alakul, melyet még teljes határozottsággal nem ismerünk, melyről azonban — 

 atomsúlyából következtetve — föltehetjük, hogy ólom. Az átalakulás egyenlete ez : 



Polonium =: Hélium + (Plumbum) 

 L>l()-4 4 206-4 



A rádium egyes transzformációs termékei közt lényeges különbségek 

 vannak, melyek részint életkorukban, részint a kibocsátott sugarak különlele- 

 ségeiben nyilvánulhatnak. Igen jellemző eltéréseket mutatnak kémiai viselke- 

 désükben is, úgy hogy minden egyes átalakulási termék mint oly önálló elem 

 fogható fel, mely rövid életű és folytonosan más anyaggá alakul át, miközben 

 különböző sugarakat bocsát ki. E tételünk magára a rádiumra is áll, azzal a 

 különbséggel, hogy ennek átalakulása relative lassú. Ebből a tulajdonságból 

 magyarázhatjuk meg azon jelenséget, hogy a szurokfénylében aránylag sokkal 

 több rádium van, mint bármelyik átalakulási terméke. 



E n er g i a f e j 1 ő d é s. A radioaktiv-anj agok kisugárzás alkalmával 

 tekintélyes mennyiségű energiát szabadítanak fel. Ennek nagyságát nehezen 

 határozhatjuk meg. Eutheefokd ós Mc. Clung végezték az első méréseket oly 

 módon, hogy megállapították a kisugárzott « sugarak által ionizált gázokban 

 a keletkeztetett ionok számát. Az egy ion létrehozásához szükséges energia 

 mennyiségét azzal mérték, hogy meghatározták egy KöNXGEN-sugár hőhatását 

 és a kapott adatot elosztották az ionok számával. Ily módon azt találták, hogy 

 egyetlen ion keletkezéséhez 1 DOxl"'" Erg. energiára van szükség. 



P. CuRiE és Laborde 1903-ban végzett kisórleteikkel mutatták ki először, 

 iiogy a rádium és ennek sói hőt fejlesztenek. Kísérletük a következő volt : 



Két kis üvegcsövet parafadugók segítségével két nagyobb üvegcsőbe zár- 

 tak. Ezek közül az egyikben I gr. rádiumtartalmú l)aryumchlorid volt, körül- 

 belül 17% rádiumklorid-tartalommal, a másikban pedig csak báryumklorid. 

 Mindkettő egy-egy thermoelemmel állott összeköttetésben. A külső üvegcsöveket 

 egy ólomkamrába zárták, amelyet ismét egy gyapottal kitömött faszekrénybe 

 állítottak. Miután bizonyos idő múlva a hőmérsékleti egyensúly helyreállott, 

 azt észlelték, hogy a rádiumot tartalmazó üvegcső hőmérséklete l'5°C-al maga- 

 sabb volt a másiknál. Kísérletüket többször megismételték s mindig ugyanilyen 

 eredményre jutottak. 



Ezzelmintegy bebizonyult, hogy a rádium sók spontán 

 és kontinuális módon hőt fejlesztenek. 



CuEiE és Laboede mérései szerint 1 gr. anyagból, melyben Ve gr. tiszta 

 rádiumklorid volt, óránként 14 gr. kalória hő fejlődik. Megegyező eredményt 

 kaptak Edxge, Phecht ós később Giesel is. 



CuEiE szerint 1 gr. rádium óránként körülbelül lüO gr. kalória hőt fej- 

 leszt, naponként tehát 100x24=:2iOO, évenként pedig -2400x365=876,000 gr. 

 kalóriát. 



Cdeie továbbá azt is észlelte, hogy a höfejlődés erőssége függ a preparátum 

 korától; az iij preparátumban meglehetősen kicsiny és csak lassan növekedik, 

 míg egy hónap múlva a höfejlődés eléri a maximumát. Ebből arra következtet- 

 hetünk, hogy a hőfejlesztés a rádium aktivitásával összefüggésben van. Tudjuk 



