43S CZECK VALDEMÁli 



Ugyanis, hogy a sugárzás intenzitása a preparátum előállítását követő hónapban 

 növekedik, aminek az az oka. hogy a rádium állandóan emanác-iót fejleszt, mely az 

 anyagban okkludálva marad és így a radioaktiv elem aktivitásához az emanáció 

 sugárzása is hozzájárul. A höfejlődés és az emanáció között ily módon bizonyos 

 összefüggés jön létre. Curie szerint a liöfejlesztós az a-részecskék energiájával 

 egyenes arányban vau. A /?■ és ^--sugarak alig 1 % annyi hőt fejlesztenek, mint 

 az ű-sugarak. A höfejlődést ugyancsak az anyagok bomlásának elméletével 

 magyarázhatjuk. E hö ugyanis semmiféle külső forrásbúi nem származhatik. 

 hanem azon energiakészletből jő létre, mely a rádiumatomokban már eleve 

 föl van halmozódva. Mai felfogásunk szerint ugyanis minden egyes atom sok, 

 gyors mozgással és elektromos töltéssel biró elemi részecskéből álló rendszer. 

 Ennek következtében minden atomban sok a mozgási energia. Ha azután az 

 atom valami úton-módou szétesik, akkor e mozgási energia kiszabadul és hővé 

 alakul át. 



Az átalakulási folyamatot a következő módon magyarázhatjuk : Tegyük 

 fel, hogy az atomot alkotó elemi részecskékből egy pozitív töltésű a-részecske 

 kiszabadul és bizonyos mennyiségű mozgási energiát visz magával. Ha a rádium- 

 réteg O'OOl cm vastagságú, akkor az a-részecske e rétegen belül teljesen ab- 

 szorbeálódik s mozgási energiája hőenergiává lesz. így tehát a hőfejlödésuól 

 még arra sincsen szükség, hogy az a-részecske az anyagot elhagyja ; elegendő, 

 ha a rendszerbon elfoglalt helyét oly módon változtatja, hogy útjában más 

 részecskékbe ütközzék. A rádium által szolgáltatott hö azonban nem keletkezik 

 kizárólag kinetikus energiából. Keletkezhetik oly módon is, hogy valamelyik 

 a-részecske kiszabadulása alkalmával a többi részecskében elekti'omos zavar 

 támad, amelyből — miközben a hátramaradt részecskék új szisztémává rendé 

 zödnek — bizonyos mennyiségű energia szabadul ki és ez szintén hővé lesz. 

 A keletkező hő mennyiségót ki is számithatjuk, ha ismerjük az 1 gr rádium- 

 ból kilövelt a-részpcskék számát és az egyes részecskék energiamennyiségét. 



Strütt, Thomson J. J., főleg pedig Edtherfoed végeztek erre vonatkozó 

 számításokat. 



EüiHEEFOED az 1 gr rádium által kilövelt a-részecskék számát 2'5x lO~"-nek, 

 egy részecske közepes kinetikai energiáját pedig 5'í*xl0~'' Erg.-nek találta. 

 E szerint az a-sugarak abszorpciója alkalmával — mely részint belül, részint 

 az anyagot körülvevő burokban történik — összesen l'öxlO"^ Erg. energia 

 lesz szabaddá, mely óránkénti 130 grammkaloria melegnek felel meg. E szá- 

 mítási eredmény meglehetősen egybevág azzal az eredménnyel, melyet Curie 

 és Laborde tényleges megfigyelés alkalmával nyertek (100 grammkaloria óránként). 



Azonban nemcsak az a-részecskék adhatnak hőhatást. Az 1 gr rádium- 

 ban levő emanáció P. Curie és Eutheuford szerint 75 grammkalóriát fejleszt 

 óránként. 1 cm^ emanáció pedig a bomlás alkalmával összesen 10^ gramm- 

 kalóriát ad. Hogy ez mekkora hőmennyiség, kitűnik abból, ha összehasonlítjuk 

 a ff és vízzé való egyesülése alkalmával keletkező hőmennyiséggel. 1 cm^ 

 H és 1 cm^ egyesülése alkalmával mintegy 1 grammkaloria szabadul ki, 

 ami az előbb nyert adatokhoz viszonyítva elenyészően csekély. 



1 kg rádiumemanáció maximális termelőképessége alkalmával körülbelül 



