444 CZECK VALDEMÁK 



előbb említett adataival szemben Steuti legújabb kísérletei és Eüthekford 

 számításai szerint 1 g uránból évenként 1 •88x10 " g hélium keletkezik. 

 E héliummennyiségnek az előbbi arány értelmében l'^ri-lO"'" g ólom felel 

 meg. Ha tehát ismerjük valamely ásványban vagy kőzetben az urán mennyi- 



Pl 1 



ségét és meghatározzuk ólomtartalmát, akkor e kifejezés -yr- • —^ — ^ meg- 

 adja a kőzet v. ásvány korát. Egyenlökorú közeteknél e kifejezés ugyanakkora, 

 különböző korúaknái a korral egyenes arányban változik. 



Ezzel a módszerrel igyekszik i'ijabban Holmes meghatározni az ásványok 

 és közetek korát. 



A vizsgálatra szánt anyag kiválasztásánál a következőkre figyelt : 



1. Csak oly kőzeteket és ásványokat választott, melyekben a magmából 

 való kiválás alkalmával egyidejűleg keletkezett ólom nem volt. Ebből a szem- 

 pontból alkalmasak a zirkon, thorium s némely apatit. Ezek nagy urántartal- 

 muknál fogva idővel annyi ólmot szolgáltattak, hogy ennek mennyisége mellett 

 a magmából való kiválás alkalmával keletkezett ólom figyelmen kívül hagyható. 

 2. Vigyázott arra. hogy az urán és ólom az idők folyamán külső kémiai 

 befolyások alatt ne változtak légyen. Ámbár e feltételt nem tekinthetjük min- 

 den körülmények közütt teljesítettnek, mégis vannak oly urantartalmú ásvá- 

 nyok, pl. a zirkon, melyek a külső körülmények változtató hatásának hosszú 

 ideig ellenállni képesek. 



Holmes vizsgálatai anyagául egy norvégiai vulkánikus eredetű kőzet- 

 réteget választott, melyben egész sor thoriumot tartalmazó szienit volt, amely 



Pl 

 Bbógger szerint valószínűleg bővelkedik radioaktív anyagokban s igy a .. 



viszony megvizsgálására fölötte alkalmas. A kőzetben levő urán mennyiségét 

 a STRüTT-féle módszer segítségével határozta meg oly módon, hogy megmérte 

 az emanáció nagyságát s ebből következtetett az urántartalomra. Az ólom meg- 

 határozására több, egymástól eltérő módszert alkalmazott. 



Holmes az általa megvizsgált kőzetekről és ásványokról táblázatot áUitott 



Pl 

 össze. Urántartalmuk 100 g-onként lO'l és O'OOOfi g között változott. A ,. 



viszonynak középértéke 0'045 volt, amiből a kőzetréteg korát 370 millió évnek 

 számította ki. 



Pl 



A — rr— értéke az urántartalom csökkenésével némi emelkedést mutatott. 



E jelenséget azzal magyarázza, hogy ily kis urantaitalom mellett a kikristá- 

 lyosodás alkalmával keletkezett ólmot — bármily kevés is legyen az — számí- 

 tásainkban el nem hanyagolhatjuk. Végre még néhány különböző időben kelet- 

 kezett kőzet és ásvány korára vonatkozólag is végzett számításokat s minden 

 esetben megegyezést észlelt a saját és az eddig alkalmazott módszerek segít- 



Pl 

 ségével megállapított korok közt. így tehát a — p.— viszony meghatározása alkal- 

 mas a kőzetek és ásványok keletkezési idejének meghatározására. Remélhetjük, 

 hogy a radioaktív elemek pontosabb vizsgálatai után az ásványok s ezzel 

 együtt a Föld korára vonatkozólag is határozottabb adataink lesznek. 



