4Ö0 CZEtK VALDEMÁR 



Allan és Mc. Lexan Kamillában, Wilsok tőlük függetlenül Angliában, 

 hasonló módon a frissen hullott hó akti\itását is kimutatták. Az eredmény 

 az előbbivel mindenben megegyezett azzal a külömbséggel, hogy a friss hó 

 aktivitása nagyobb volt, mint az órák múlva gyűjtötte. Schmadss azt észlelte, 

 liogy EóNTGEN-sugarak által ionizált levegőben áthullott vízcseppek negatív 

 töltésűek lesznek. Ezt azzal magyarázhatjuk, hogy a negativ ionok a levegő- 

 ben gyorsabban diffundálódnak, mint a pozitivek. Ebből következik, hogy az 

 esőcseppek és a hópelyhek lehullás alkalmával szintén negativek lesznek s igj 

 kollektorok gyanánt szerepelnek a levegőben levő elektropozitiv részecskékre 

 nézve. Innen van, hogy a légköri csapadék a levegő radioaktív anyagát ma- 

 gával hozza a földre. 



A levegő elektromosságának mérése. Ujabban a radiouktiv 

 anyagokat a levegőben levő elektromosság mérésére is felhasználják. E céka 

 szolgáló készüléket P. Curie készített először. Az aktiv anyagot egy kicsiny, 

 vékonyfalú, aluminiumból készült tokba zárta és ezt egy elektrométerrel össze- 

 köttetésben levő fémpálca végére erősítette. A készüléket körülvevő levegő 

 ezáltal vezetővé lesz és a fémpálca fölveszi ennek feszültségét s azt az elek- 

 troszkóppal közvetíti. 



E készülékkel Moureads végezte az első kísérleteket Paris mellett a St. 

 Maur-Parcs-beli obszervatóriumban. Mérései alkalmával más értéket kapott 

 szélcsendes időben és mást légáramlás közben. A külömbség valószínűleg on- 

 nan ered, hogy szélcsendes időben a kollektor közelében ionok halmozódnak 

 fel, melyek jelenléte elektromos zavart idéz elő. E külömbségek a levegő foly- 

 tonos megújítása mellett eltűntek. 



Hasonlóképen Moulin is azt találta, hogy megfelelő radioaktív kollek- 

 torok segítségével szél ellen nem védett helyen oly potenciálméréseket végez- 

 hetünk, melyeknél a föllépő hibák kicsinységüknél fogva teljesen elhanyagol- 

 hatók. E mérési módszernek a meteorológiában még igen fontos szerepe lehet. 

 Majdnem minden, az elekti'omossággal kapcsolatban levő légköri tünemény 

 fellépésének előre való jelzésénél, fontos a légköri elektromosság feszültségének 

 az ismerete. 



A sarki fény keletkezésének magyarázata. A legérdeke- 

 sebb és egyúttal legcsodálatosabb légköri tünemény a sarki fény. Mibenlétét 

 és keletkezési módját már régóta kutatják, de a kérdés megoldása még mindig 

 hiányzik. Az ide vonatkozó kutatások és föltevések két csoportba tartoznak. 



Régebben e jelenség okát a Föld mágneses sarka közelében, a lég- 

 körben történő, fényjelenséggel kapcsolatos elektromos kiegyenlítődésben keres- 

 ték s kizárólag a földi erők behatásának tulajdonították. Számos fölállított el- 

 mélet közül csak egyet kívánok megemlíteni, mint amelynek ezideig a legtöbb 

 hívője volt. Tudjuk, hogy Ampere mágnes elmélete szerint a Földben állandó, 

 kelet-nyugati irányban keringő elektromos áramok vannak s ezek okozzák a 

 földmágnességet. A keringési körök folyton kisebbednek, míg a Föld mágneses 

 sarkain az elektromosság a levegőbe áramlik és annak foszforeszkálását idézi 

 elő. A sarki fényre vonatkozó régebbi felfogásokkal nem foglalkozom bővebben, 

 mert nem tartoznak szorosan a tárgvamhoz. 



