452 CZECK VALDEMÁE 



50 km.-en alul \olt. így tehát igen nagy áthatoló képességgel biró kívülről 

 jövő kathodsugai-akra volna szükség, hogy a levegőben ily magasság mellett 

 is létrejöhessen foszforeszkálás. 



E sugarak eredetére vonatkozólag kétféle föltevésünk lehet. Vagy azt fo- 

 gadjuk el, hogy a Nap állandóan óriási mennyiségű negativ elektromosságot 

 sugároz ki Földünkre, vagy pedig azt, hogy a Napban levő erősen radioaktív 

 anyagokból származnak e sugarak. 



Az előbbi fölfogás mellett szólnak Halé észleletei, aki a Nap felületén 

 hatalmas mágnestereket fedezett fel. melyek állítólag rendkívüli gyorsasággal 

 mozgó elekti-omos tömegek elektromos töltéséből keletkeznek. Ha ez tényleg 

 így van, akkor a légkörünkbe jövő sugarakat oly kathodsugaraknak tekinthet- 

 jük, melyek e mágneses tömegekből ellökött óriási sebességű elemi mennyisé- 

 gekből állanak. Azonban nem valószínű, hogy a Nap jó vezetőképességű at- 

 moszféráján keresztül ily nagy sebességű elektromos sugarak áthatolhassanak. 



Marad a másik föltevésünk, t. i. az, hogy e sugarak radioaktív anya- 

 gokból származnak. Az eddig ismert legnagyobb sebességgel és áthatolóképes- 

 séggel biró rádium /9-sugarakról már említettük, hogy a Földet körülvevő le- 

 vegő tengeren a kivánt magasságig áthatohii nem képesek és ennek következ- 

 tében az északi fény okozói sem lehetnek. A Nap felületének színképében a 

 rádiumot ezideig különben sem sikerült még fölfedezni s így e sugaraktól tel- 

 jesen el kell tekintenünk. 



Föltehetjük azonban, hogy igenis vannak oly — eddig még ismeretlen — 

 anyagok a Napban, melyek radioaktivitása a földi anyagok aktivitását messze 

 fölülmúlja s amely anyagoknak az óriási hőben és nyomás alatt történő bom- 

 lása alkalmával fölszabadulnak azon negativ töltésű elemi részecskék, melyek 

 kilöketve a Földünk légkörén áthatolnak és a sarki fényt előidézik. 



Mindez egyelőre természetesen csak föltevés, melyet egyetlen észlelet sem 

 bizonyít s amelyre legfeljebb csak a lehetőségek liizony talán határain belül 

 következtethetünk. Hogy végleges magyarázatot adhassunk, okvetlenül szüksé- 

 ges volna a Napban feltételezett aktiv anyagok kimutatása, továbbá Földünk 

 légkörének úgy magasságbeli kiterjedésének, mint pedig egyes rétegei kémiai 

 összetételének és sűrűségének ismerete. Alfréd Wegener legújabb vizsgálatai 

 szerint a 60 km-ig terjedő drapériás sarki fényben iigy a nitrogén, mint a 

 hidrogén spektruma észlelhető és pedig az előbbi a sugárkévék alsó, utóbbi 

 azok felső részein. A rendelkezésünkre álló bizonyíték tehát egy külön, a kö- 

 zönséges levegőtől eltérő hidrogéuszféra létezését mutatja. 



Wegener felfogása az, hogy a levegő legfelső rétegeit egy a hidrogénnel 

 könnyebb és ritkább gáz alkotja, melyet oGeokoroniumo-nak nevez. Mendele- 

 JEV az elemek természetes szisztémája alapján egy 0'4 atomsúlyú gáz léte- 

 zését gyanítja, mely meg nem állapítható határokkal végződik a minden- 

 ség felé. 



Ha ez tényleg így van, akkor talán már a rádium s-sugarai is képesek 

 volnának a sarki fényt az észlelt magasságokban előidézni. 



E kérdés tisztázása különben igen érdekes feladat elé állítja úgy a ter- 

 mészetbúvárt, mint a matematikust, s remélhetjük, hogy a fokozott buzgalom. 



