AZ ÚJVIDÉKI PRÓBAFÚRÁSOK. 527 



A kavicsréteg felső részéből, a XVII. fúrásból került elő az első 

 kétségtelenül felső levantei alak, az Unió Semseyi, amely faj az Alföld 

 artézi kútjainak felső levantei rétegeiben igen közönséges, de a diluvium- 

 ból még eddig nem ismeretes. Amig a kútban a kavicsréteg felső részé- 

 ből (5. sz.) kétségtelenül a levantei korra utaló faj nem került elő, addig 

 a közvetlenül mellette levő XYII. sz. fúrás megfelelő szintájából, hacsak 

 egy példányban is, előkerült a levanteire jellemző U)no Sei)iseiii. Bár 

 nem lehetetlen, hogy ez az egy példány bemosott alak is lehet, mégis 

 tekintetbe véve, hogy a kavicsréteg alsóbb részében ez az unió már 

 igen gyakori, valószínű, hogy a kavicsréteg felső részét is a levanteibe 

 kell helyeznünk s nem választhatjuk el az alsó résztől. Hogj' az alsó 

 részt pedig a levantei korba kell helyezni, megerősíti a kavicsréteg 

 alsóbb részéből származó elég gyakori Unió Semseyin kívül a Vivtpara 

 Viikotinovici is. A kavicsréteg alatl feltárt rétegcsoportból kikerült kövü- 

 letek már mind a felső levantei korra utalnak, kivéve a XV. sz. fúrás- 

 ból kikerült és 12. sz. alatt felsorolt kövületeket, amelyek a diluviumra 

 jellemzők és egy sincsen közöttük, amely kizárólag a levantei mellett 

 bizonyítana. Ha tekintetbe vesszük a faunának ezen eloszlását, akkor a 

 kavicsréteg felett levő homokrétegeket (II.) a diluviumhoz, az alatta 

 levő homok és vele váltakozó agyagrétegeket (IV.) a felső levanteihez 

 vagyok hajlandó sorolni, míg kavicsréteg msga éppen átmeneti tagot 

 képvisel a diluvium és felső levantei között (III.), a hol még vegyesen 

 éltek a diluviumra és felső levanteire jellemző fajok is. 



A szelvény déli részéről — sajnos — nem állanak rendelkezésemre 

 kövületek s ezért az I — III. sz. fúrások szelvényét nem is lehet szin- 

 tekre biztosan beosztani. 



Említettem már, hogy mind a három fúrásban kb. 20 m mélysé- 

 gig ugyanolyan sárga és szürke homokréteget fúrtak át, mint a szelvény 

 északi részének diJuviális részén. Ez alatt egy alig 1 — 1-5 m vastag 

 kavicsréteg következik, amelynek helyzete és szintje még megegyeznék 

 a Xll-ik fúrásban a kavicsréteg felső szintjével, de alatta egy olyan 

 agyagréteg következik 20 — 25 m vastagságban, melyet a szelvény északi 

 részén feltárt rétegekkel nem lehet párhuzamba állítani (lla.). Az az egy 

 a három fúrásból kétségtelenül megállapítható, hogy ezen agyagrétegnek 

 alsó határa dél felé dül s föléje az I. sz. fúrásban kb. 9 m vastagság- 

 ban egy olyan rétegcsoport települ, a melyik a két másik fúrásban 

 hiányzik. Az agyréteg alatt feltárt agyag és közételepült vékony homok- 

 rétegek már inkább megegyeznek a IV. fúrástól északra, a kavicsréteg 

 alatt feltárt rétegekkel (IV.). Nem merem biztosan állítani, de valószínű- 

 nek tartom, hogy a IV-ik fúrástól délre a felső levantei rétegeknek egy 

 része el van mosva és az elmosott rész helyébe a fennebb említett 

 20—25 m vastag agyagréteg rakódott le, sőt a szelvény legdélibb részén 



