528 d: palfy mok 



föléje rakódott még a sárga homok és iszapréteg is és csak e fölött 

 következik a közel vízszintesen települt vékony kavicsréteg. Talán fel 

 lehetne ezt a települést úgy fogni, hogy a felső levantei rétegek lerakó- 

 dása után az a folyómeder, amelyből a szelvény északi részén a felső 

 levantei és diluvium határán a kavicsréteg lerakódott, a diliiviuniljan 

 délre vándorolt s ott a felső levantei rétegekbe mosta be medrét, amelyet 

 azután agyaggal töltött fel. Ezt az agyagréteget, illetve az itt feltételezett 

 medret, a szelvényen szaggatott vonallal tüntettem fel és II«-al jelöl- 

 tem. Hogy a diluviális rétegek alsó részét itt ilyen melyre lehet helyezni, 

 azt az 1897-ben fúrt 19o'4 m újvidéki artézi kút szelvénye is támo- 

 gatja, amely kút a III ik sz. fúrástól keletre alig 1 km-re van és amely- 

 ben a diluviális képződmények határát Adda Kálmán 45'7 m mélyen 

 vonta meg.' Hasonló mélységre esnék (I-3 — 45 m) a diluviális agyag 

 határa az én feltevésem szerint is. Adda ugyan az újvidéki mélyfúrás- 

 ban 33''.) — 45'7 m között diluviális homokos löszt emlit ; ez azonban 

 bizonyára tévedés, amit talán a fúrópróbák összecserélése okozott. 



A fennebb közölt adatok megerősítik azt a feltevést, hogy a Duna 

 vonalán az Alföld medencéje sülyedt, ha — mint di-. Koch Antal- 

 kimutatta a péterváradi artézi kútnál — nem is oly nagy mértékben, 

 mint azt Adda feltételezte. Hogy a levantei rétegek a Duna bal oldalán 

 mélyebb szintben vannak, mint a Fruskagora lejtőin, azt talán nem is 

 annyira az Alföld alapjának sülyedésére vezethetjük vissza, mint inkább 

 a lerakódott agyag összeülepedésére. 



A szelvény északi részén, a XII. fúrástól északi-a levő kísérleti 

 fúrások kielégítő eredménnyel jártak, amennyiben azok mindenikében 

 találtak vizet, amely azonbaji nem szállt a felszínre. A fúrások be- 

 fejezése után egy 46 m mély aknát ástak közvetlenül a XVII. sz. 

 fúrás mellett s az itt létesített kútban a víz a felszm alá 4'2 m-re 

 emelkedett. Ezen kútból 1911 szeptembeiében már közel hat hónapon 

 át szivattyúzták a vizet úgy, hogy a vizszinét a felszín alatt 10 m-re 

 sülyesztették le. Ezen 10 m-es depresszióval a kút mindvégig állan- 

 dóan 40 liter vizet szolgáltatott másodpercenként. Ez a tekintélyes és 

 állandó vízmennyiség megerősíti azt a feltevést, amit a szelvényből 

 is ki lehet olvasni, hogy itt, a IV. sz. fúrástól északra, egy folyó- 

 meder átmetszetével van dolgunk, mert lia a kavicsnak egy kisebb 

 medenceszerű lerakódását tételeznők fel, akkor nem magyarázhatnék 

 meg a belőle kikerülő nagy és állandó vízmennyiséget. Hogy itt egy 

 folyómeder feltevése indokolt, azt a kút körül lemélyesztett megfigyelő 



■1 Az újvidéki városi artézi kútról. (Földtani Közlöny XXIX. köt. p. 13. 1S99.) 

 ^ Petrovaradinon 1900-bau fúrt kisérltti artézi kút geológiai szelvénye. (Föld- 

 tani Közlöny XXXVII. köt. p. llü, 1907.) 



