A TALAJELEMZÉS MÓDSZEREI. 531 



annyi ST'ío-os (1'19 f. s.-ú) sósavat, amennyi 5U gr talaj szénsavtartalmának 

 megfelel (tehát o 2x73 44=;0-83xrt gr sósavat, hol a a száraz talajban levő 

 széndiosydot (CO,) jelenti százalékokban kifejezve; vagy máskép l'87xít cm* 

 1-19 fajsúlyú sósavat). A lombik tartalmát jól összerázzuk, s azután a lombikot 

 vizfürdöre téve, gyakori (óránkénti) rázogatás közben 10 óra hosszat melegítjük. 

 A 10 óra elteltével megkezdhetjük a szűrést la tölcsér átmérője cm. a szűröpapiros 

 15 cm ; Schleicher és Sehüll. 2S" 589). Gondoskodunk arról, hogy a szűrés gyorsan 

 történjék, s e célból először az oldatot visszük a szűrőre, s csak azután a mara- 

 dékot, melyet hig sósavas vízzel öblítünk ki a lombikból, A szűrőn lévő maradékot 

 addig mossuk vízzel, míg a lecsepegő mosóvíz egy kis részletéhez rhodánkáhumot 

 adva, nem észlelünk többé színváltozást (az esetleg jelentkező vörös szín a vas jelen- 

 létét bizonyltja). Mivel aránylag nagy mennyiségű talajt dolgoztunk fel. a kimosás 

 hosszabb időt vehet igénybe, s ezért annak befejezését esetleg más napra kell 

 halasztanunk ; ez azonban lehetőleg elkerülendő, mert akkor sokkal nehezebb 

 teljesen kimosni a maradékot. Az átszűrt oldatot a mosóvízzel együtt porcellán- 

 csészébe öntve vízfürdőre tesszük (a jelzett talajmennyiség számára bepároló 

 csészéül legalkalmasabb a 16 cm átmérőjű). Ha az oldat kb. 20tl cm'-re páro- 

 lódott be, akkor 25 cm' tömény saléti-omsavat (1'4 f. s.-ú) adunk hozzá, hogy 

 a szerves anyagokat ekoncsoljuk, s ezután szárazra pároljuk. Most a csészét 

 befedjük óraüveggel, a száraz tömeget kevés királyvízzel megnedvesítjük és ha 

 a pezsgés m.ár megszűnt, az óraüveget levesszük, s ismét szárazra pároljuk a 

 csésze tartalmát. Ezt a müveletet a talaj kisebb vagy nagyobb húmusztartalma 

 szerint 2 — 3-szor megismételjük. A szerves anyagok elroncsolása után az old- 

 ható kovasavat oldhatlan módosulatba visszük át azáltal, hogy a száraz mara- 

 dékot körülbelül 1 órán át homokfürdőn szárítjuk. Ennek az eljárásnak még 

 az az előnye is van, hogy ha a vízfürdőn nem sikerült teljesen szárazra pá- 

 rolni a maradékot, a teljes kiszárítást a homokfürdőn végezhetjük, üvegbottal 

 való folytonos kevergetés közben. A szárítás befejeztével a kihűlt maradékot 

 királyvlzzel megnedvesítjük, s vízfürdőn szárazra pároljuk ; azután a salétrom- 

 sav elűzése céljából kevés tömény sósavat adunk hozzá és ismét szárazra párol- 

 juk. A száraz maradék további. feldolgozása, nemkülönben a kovasav elválasz- 

 tása a következőképen történik : Mindenekelőtt lemossuk a csésze fölött a be- 

 födésre használt óraüveget, melyre az oldatból valamelyes mennyiség ráfröcs- 

 csenhetett, s ezután annyi vizet adunk még az oldathoz, hogy a csésze tar- 

 talma kb. 100 cm' legyen. Most a csészét forró vízfürdőre tesszük, s a felmele- 

 gített oldathoz lassanként annyi, nem túlságosan tömény sósavat adunk, hogy 

 a vasoxyd teljesen feloldódjék. 



A visszamaradó kevés oldhatlan résznek (kovasav) nem szabad sárga 

 színűnek lenni ; ha pedig mégis ilyen volna, akkor az oldatot ismét bepárol- 

 juk, a maradékot királyvízzel megnedvesítjük, bepároljuk és végül a salétrom- 

 sav elűzése céljából sósavval bepároljuk. Az oldatot most 500 cm'-es lombikba 

 szűrjük (Schl. és Sch. ÍC° 589, 7 cm átmérőjű szűrőpapiroson) és a szűrön levő 

 kovasavat addig mossuk 1%-os meleg sósavas vízzel, míg a lecsepegő folyadékban 

 vasat már nem tudunk kimutatni. Azután a szűrőt kovasa\'val együtt szárító edény- 

 ben vagy lemért platina tégelyben óvatosan megszárítjuk, a szűrő-papirost kis 



