538 GEDROIC KONSTANTIN' 



az oldliatlan maradékból (:298-4- gr [Xi(,C()^ + 10 H^O] veendő 1 liter vízre). 

 A kovasav kioldását a következő módon végezzük : A légszáraz oldliatlan mara- 

 dékból lemérünk 5 gr-ot, s azt platina vagy ezüst csészében* tlz órán keresz- 

 tül 100 em^ 10%-os szódaoldattal vízfürdőn digeráljuk ; az oldást platina 

 pálcikával való kevergetéssel siettetjük. A csészét a digerálás tartama alatt le- 

 födjük, s az elpárolgó vizet időnként pótoljuk. Tíz órai főzés után az oldatot 

 azon forrón gyorsan leszíírjük (9 cm átmérőjű Schleiclier- és Schüll-féle 589j 

 számú szűrő-papiroson), de ügyelünk arra, hogy a maradék ne jusson a szű- 

 rőre. — A szüredéket körülbelül 1 liter űrtartalmú üvegpohárban gyűjtjük 

 össze, melybe előzetesen 250 cm^ 5%-os sósavat öntöttünk. A üvegpoharat a 

 szíírés alatt lefödve tartjuk. Azután a csészében levő talaj maradékot forró 

 vízzel kétszer felkavarjuk és leüllepedés után a folyadék tisztáját szintén át- 

 szíírjűk a szűrőn. Ily módon a szódaoldat lassanként sósavas oldattá alakul 

 át, s így kikerüljük az oldatnak lassú és körülményes közönbösítését, nem- 

 különben meggátoljuk, hogy a forró szódalúg az üveg anyagát megtámadliassa. 

 A kimosás bevégzése után a szűrőre került talajrészecskéket visszamossuk a 

 csészébe, ismét szódaoldatot (50 cm^) öntünk hozzá és további 5 óra hosszat 

 digeráljuk a vízfürdőn. A jelzett idő elteltével az oldatot ugyanazon a szűrön 

 leszűrjük szintén a nagy üvegpohárba; végül a maradékot is rámossuk a szű- 

 rőre és, hogy mosás alkalmával a parányi talajszemcsék ne menjenek át a 

 mosóvízzel együtt a szűrő likacsain, a szűrőn levő maradékot előbb csak forró 

 desztillált vízzel, utóbb pedig híg ammóniumnitrát oldattal mossuk. A szüre- 

 dékben ezután meghatározzuk a kovasavat. Mindenekelőtt jól összerázzuk a 

 folyadékot, hogy a szénsavat kiűzzük belőle, s azután megvizsgáljuk lakmusz- 

 papirossal, hogy elegendő volt-e a savmennyiség (rendes körülmények között 

 50 cm^ 5%-os sósav elegendő 15 gr Na^CO^ semlegesítésére). Az erősen savas 

 hatású oldatot, melyben a kivált SiO^ pelyhes csapadék alakjában látható, 

 átöntjük egy nagyobb porcellán csészébe (18 — 19 cm átmérőjű a legalkalma- 

 sabb) és vízfürdőn szárazra pároljuk. A kikristályosodó konyhasó rendesen 

 felhúzódik a csésze falaira ; hogy emiatt veszteségünk ne legyen, a kikristályo- 

 sodásnak induló oldatot többször megkeverjük, vagy pedig bekenjük a csésze 

 szélét vékonyan tiszta vazelinnal. Legtöbbet segít azonban, ha elég nagy csé- 

 szében végezzük a beszárítást. A kivált kovasavat 1 órai homokfürdön való 

 hevítéssel oldhatlanná tesszük, ezután a szilárd maradékot tömény sósavval 

 megnedvesítjük, s homokfürdőn ismét kiszárítjuk, de most már csak ' a óra 

 hosszáig hevítjük (a homokfüi-dő hőmérséklete 130 C°). Ezután vizet töl- 

 tünk a maradékra, s az oldatot leszűrjük (a szűrő-papiros 9 cm átmérőjű 

 és 589 számú legyen). A szűrön levő kovasavat addig mossuk forró vízzel, 

 míg a mosóvíz chlorreakciót már nem ad és ezután a csapadékot szűrővel 

 együtt platinatégelybe tesszük, hol a szűrőt elégetjük, a maradékot kiizzítjuk 

 s azután a tégelyt lemérjük. A mérés eredményét átszámítjuk az összes old- 



* Az elkészített szódaoldatot felhasználásáig platina vagy ezüst csészében 

 kell tartani, mert a porcellán csésze mázából kovasavat von ki. 



