5>46 GEDEOIC KONSTANTIN 



E célból a csészét aszbeszt hálóra helyezve eleinte kis lánggal, azután mind 

 erösebbel addig hevítjük, míg a szerves anyagok elégnek. A feltárás után a 

 talajban volt bázisok kénsavas és foszforsavas sók alakjában maradnak vissza, 

 míg a kovasav, sziliciumtetraíliiorid alakjában elillant. A maradékot 10%-os 

 sósavval porcellánesészébe (15 cm átmérőjű) mossuk át, s az elpárolgó víz 

 folytonos pótlása közben addig melegítjük, míg teljesen feloldódott. Ha marad 

 valami kis zavarodás (szénrészecskék, kovasav) úgy ez csak néhány milli- 

 gramm súlyú lehet. Az oldatot vagy pohárba (ha a foszforsavat akarjuk meg- 

 határozni), vagy félliteres lombikba (ha a többi alkotórészt határozzuk meg) 

 szűrjük át. A használt szüröpapirost megszárítjuk és elégetjük : ha a maradék 

 az egész talajmennyiség 1%-ánál több, akkor azt fel kell tárni fiuorsavval 

 és sósavban oldva az előbb kapott oldathoz önteni. 



A sósavas oldat elemzése. Az összes foszforsav meg- 

 határozása. A fenti eljárás szerint nyert oldatot vízfürdőn szárazra pá- 

 roljuk, a maradékot lehetőleg kevés vízben oldva, salétromsavval megsava- 

 nyítjuk és a továbbiakban úgy járunk el. mint azt a sósavas oldat elemzésé- 

 nél leírtuk. 



A vas, alumínium mangán, mész és magnézium meg- 

 határozása. A felsorolt alkotórészek meghatáiozására az 500 cm^-nyi oldat- 

 ból 200 cmM veszünk (2 gr talajnak felel meg), s először a vasat, az alumi- 

 niumot, meg a foszforsavat választjuk le belőle ecetsavas nátriummal, vagy 

 eczetsavas ammóniummal. A szüredékből a mangánt határozzuk meg, majd 

 oxálsavas ammóniummal a meszet és végül foszforsavas ammóniummal a 

 magnéziumot választjuk le. Az ecetsavval kapott csapadékot sósavban oldjuk 

 (534- ik lap), az oldatot 200 cm^-re egészítjük ki és 100 cm^-böl ammóniával 

 leválasztjuk a vasat, alumíniumot és foszforsavat (534--ik lap) ; a másik 100 

 cm^-ben pedig káliumpermanganáttal megtitráljuk a vasat. 



Az a 1 k á 1 i á k meghatározása. 200 cm^ oldatot (a fent emh'tett 

 500 cm^-ből) felforralunk, báriumchloriddal levála-ztjuk a kénsavat belőle és 

 tovább ugyanúgy járimk el, mint azt a sósavas oldat elemzésinél már emlí- 

 tettük. Az alkáliák mennyiségét .50-el szorozva megkapjuk százalékokban a 

 talaj összes alkália tartalmát. 



B) A talaj feltárása olvasztással. A finomra őrölt talajmin- 

 tából lemérünk 5 gr légszáraz talajnak megfelelő mennyiséget és 1:1 arány- 

 ban elegyített kálium- és nátriumkarbonáttal jól összekeverve platinatégelyben 

 óvatosan megolvasztjuk, majd Teclu-féle lámpa felett, vagy tokos kemencében 

 1— IVi óráig hevítjük. Kihűlés után a tégelyből kivett olvadékot ' magas hen- 

 gerpohárba tesszük, s kevés vízzel leöntjük ; ezután lO^o-os sósavat adunk a 

 hengerüvegbe és gyenge melegítés közben feloldjuk az olvadékot. A tégelyből 

 és a fedőről kevés sósavas vízzel leoldjuk az esetleg rájuk tapadt olvadék- 



' Hogy a megömlesztett anyagot a tégely falától könnyen elválaszthassuk, 

 a forró tégelyt többször hideg vízbe mártjuk, de csak olyan mélyen, hogj' a víz a 

 tégelybe be ne ömöljék. A gyors lehűlés alkalmával a megmerevedett kovasavas 

 lepény összerepedezik, s a tégely falától elválik. 



