A TALA.IELEMZÉS MÓDSZEREI. 547 



részeket és ezt is a többi oldathoz öntjük. Most az oldatot csapadékostul por- 

 cellánesészébe mossuk át és a kovasav leválasztása céljából vizfürdön szárazra 

 pároljuk. A száraz maradékot homokfürdön 1 óra hosszat 130 C^-ou szárít- 

 juk, majd néhány csöpp tömény sósavval megnedvesítve előbb vízfürdőn, az- 

 után ismét homokfürdön kiszárítjuk. Mivel a szárítás folylán a Fe^Cl^ egy 

 része Fc^Og-dá alakul át és így nehezen oldódik, ajánlatos a csésze tartalmát 

 a második kiszárítás után királyvízzel megnedvesíteni és vízfürdőn szárazra 

 párolni. Ezután a maradékot feloldjuk meleg híg sósavban, az oldatot melegen 

 leszűrjük (melegen gyorsabban megy a szűrés), a kovasavat jól kimossuk, 

 megszárítjuk és szüröpapirossal együtt platinatégelyben kiizzítjuk. A tégelyt 

 kiliülés után lemérjük, s a súlynövekedést 20-al megszorozva, megkapjuk a 

 száraz talaj százalékos kovasavtartalmát. A kovasavról leszűrt oldatban a kén- 

 sav leválasztása és meghatározása után a foszforsavat határozzuk meg, a fluor- 

 savval feltárt részben pedig csak a vasat, az alumíniumot, a földfémeket és 

 az alkáli fémeket. 



IV. FEJEZET. 

 A vizes kivonat. 



A lemérendő talaj siilya, a szükséges vízmennyiség 

 és az oldás időtartama. Az itteni laboratórium az utóbbi időkben a 

 vizes kivonat készítését úgy eszközli, mint azt az északamerikai Bureau of 

 Soils megállapította. A lemért talaj mennyiséget ötször annyi desztillált vízzel 

 öntjük le, három percig rázzuk, s azután anélkül, hogy a zavarodásnak időt 

 engednénk a leüllepedésre, a folyadékot rögtön leszűrjük. Ha a vizes kivonat- 

 ban az egyszerű szénsavas sókat és azt a savtartalmat is meg akarjuk hatá- 

 rozni, mely a szabad szénsavtól ered, akkor az oldat készítéséhez olyan vizet 

 kell alkalmaznunk, melyből a szénsavat már előzőleg főzés által kiűztük. A vizes 

 kivonat készítésére szükséges talaj mennyiséget előre megállapítani nem lehet ; 

 a használandó talaj mennyisége attól függ, hogy milyen a talaj jellege, t. i. 

 agyagos-e, vagy homokos és, hogy hány alkotórészt akarunk az oldatból meg- 

 határozni. Tekintettel arra, hogy a legtöbb talajban rendkívül kevés vízben 

 oldható alkotórész van (sok talajban száz grammonként alig van néhány 

 milligramm oldható rész, sőt sokszor a milligrammnak csak tized vagy szá- 

 zadrésze ; így például a talajban levő foszforsavból csak O'OOOl gr vagy ennél 

 is kevesebb oldódik vízben, kovasavból néhány milligramm stb.), oly nagy 

 mennyiséget kellene a talajból venni, hogj- egyrészt annak feldolgozása gyakor- 

 lati nehézségekbe ütköznék, másrészt meg ily nagy tömegek elemzésénél a hiba- 

 források megnövekedése és megsokasodása az eredmény helyességét kétségessé 

 teszik (így például : A vízben oldható foszforsav meghatái'ozására, hogy kellő 

 pontossággal dolgozhassunk, legalább 10 kg talajt kellene felhasználni. Az 

 oxydok és a kovasav meghatározására szintén néhány kg-ot). Éppen ezért a 

 legtöbb talaj vizes kivonatának teljes elemzését a közönséges elemzési eljárá- 

 sokkal (súly szerinti és térfogatos elemzés) nem eszközölhetjük. Meg kell tehát 



