548 GEDROIC KONSTANTIN 



elégednünk a következő alkotórészek meghatározásával : A vízben oldható anya- 

 gok összessége, a vízben oldható ásványi anyagok mennyisége, a lúgok, a sa- 

 rak és a chlór : ezeket elegendő pontossággal határozhatjuk meg minden ta- 

 lajban. Továbbá sok talajban meg lehet még határozni a meszet és a kénsavat. 

 Sós természetű talajokban természetesen a közönséges eljárásokkal még több 

 vízben oldható alkotórészt is határozhatunk meg. Ismeretlen összetételű talajok 

 elemzése alkalmával, melyek esetleg igen kevés vízben oldható anyagot tar- 

 talmaznak, annyit kell belőlük lemérni, hogy a fent felsorolt vízben old- 

 ható alkotórészeket meg tudjuk határozni (azaz, hogy a vízben oldható alkotó- 

 részek összességének, az ásványi anyagoknak, a lúgosságnak, a savaknak és a 

 chlórnak meghatározására elég legyen). E célra 200 gr rendszerint elegendő. 

 Az elemzés eredményéből azután megítélhetjük, hogy a fent felsoroltakon kí- 

 vül még milyen alkotórészeket határozhatunk meg. 



A vizes kivonat leszűrése. A vizes kivonat leszűrésére a Sehlei- 

 oher- és SchüU-féle szűrőpapirosok közül a 602. számvi «Extra harta mu- 

 tatkozott a legmegfelelőbbnek. Ha az átszűrt oldat első cseppjei zavarosan 

 mennek át, akkor az első részletet visszaöntj ük ; ezután rendesen már tisztán 

 szűrődik az oldat. Agyagból készült szűrő (Pasteur-szűrő) használásától óva- 

 kodnunk kell, mivel az agyagszűrö mindég tartalmaz vízben oldható anyago- 

 kat, úgymint krisztalloid anyagokat (abszorpció révén) és kolloidális anyagokat 

 (a szűrölikacsok parányisága következtében). Minthogy továbbá az agyagszűrö 

 a vassók oldatából vasat választ ki, a vasnak megfelelő savmennyiség pedig 

 felszabadul, ez a szűrő falát megtámadja, és a belőle kioldott anyagok a vizes 

 oldat összetételét megváltoztatják. 



A vizes kivonat elemzése. A vizes kivonat elemzése alkalmával 

 nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a legtöbb alkotórész vizsgálata cél- 

 jából mindég friss talajoldatot kell készíteni. A rövidebb vagy hosszabb 

 ideig álló vizes oldat elemzése ugyanis hamis eredményeket szolgáltathat, mert 

 a talaj kivonat könnyen bomló anyagokat tartalmaz, továbbá a benne levő 

 baktériumok elszaporodhatnak, s az oldat egyes alkotórészeit felbontják (a tiszta 

 oldat megzavarodik és íiledék támad benne, s elszaporodásuk révén a vizes 

 oldat szerves alkotórészeinek mennyiségét növelik meg). A kivonat reakciójá- 

 nak megállapítása alkalmával, szintúgy a lúgok és a kovasav meghatározásánál 

 még egy körülményt kell figyelembe vennünk, nevezetesen a vizes oldatnak 

 az üvegedények anyagára gyakorolt oldó hatását, melynek folytán ezen meg- 

 határozások liamis eredményt szolgáltathatnak. Ezért az oldat savas vagy lúgos 

 reakciójának meghatározását közvetlenül annak készítése után végezzük el. 



A vízben oldható anyagok mennyiségének meghatá- 

 rozása (a száraz maradék). Í250 cm^ vizes kivonatot (50 gr száraz 

 talajnak megfelelő mennyiséget) vízfürdőn lemért platinaedényben szárazra 

 párolunk. A száraz maradékot szárító szekrényben 105 C° mellett három órán 

 keresztül szárítjuk, s ezután megmérjük. Az előbb említett vizes kivonat meny- 

 nyiség (250 cm^) a legtöbb talaj minőségnél elegendő, csak igen ritka esetek- 

 ben, nevezetesen a csenwzem talajok mélyebb rétegeiből készített kivonatok 

 elemzésekor kell többet venni. Olyan talajoknál azonban, melyek nagyobb 



