558 GEDROIC KONSTANTIN 



csapadékrészeket forró híg kénsawal feloldjuk és forró vízzel szintén a pohárba 

 mossuk. Ezután öt csepp tömény kénsavat adunk a csapadékhoz, vízzel fel- 

 hígítjuk (az oldat összes mennyisége kb. 200 cm^ legyen), felmelegítjük 60 

 C°-ra és az oldatot n/50 káliumpennangánát oldattal megtitráljuk ; a titrálás 

 befejeztet a megmaradó piros színeződés jelzi. 1 cm'* n .50 A'iWhO^ oldat 

 O-OOO.jG gr í;« 0-nak felel meg. 



A kénsav meghatározása. Az oxálsavas mész csapadékáról 

 leszűrt oldatot sósavval megsavanyítjuk, felforraljuk, s a forró oldatból lü%-os 

 BaCU oldattal leválasztjuk a kénsavat. A továbbiakban úgy járunk el. mint 

 a sósavas oldatban végzett kénsav meghatározásnál. 



Az alkáliák meghatározása. A kénsavas bárium csapadékáról 

 leszűrt oldatot kb. 12 cm átmérőjű porcellán csészében szárazra pároljuk és a 

 száraz maradékhoz kb. 100 cm^ vizet és annyi mésztejet öntünk, hogy az oldat 

 határozottan lúgos hatású legyen úgy, mint azt a sósavas oldat elemzésénél 

 láttuk. Minthogy a mésztej hozzáadása után keletkező csapadék nem sok, tehát 

 igen kis szűrön is leszűrhetjük az oldatot, s a mosóvízzel együtt pohárban 

 fogjuk feL Az oldattal most tovább úgy járunk el. amint az a sósavas 

 kivonat elemzéséről szóló fejezetben részletesen le volt írva. Minthogy a vizes 

 oldatban a nátrium mennyisége jóval felülmúlja a káliumét, az eredmény ki- 

 számításánál a platinachlorid összes mennyiségót nem 5-el, hanem 4'1-el szo- 

 rozzuk meg. 



V. FEJEZET. 



Koloi'imetriás talaj-elemzési módszerek. 



A kolorimetriás módszereket leginkább a vizes kivonatok vizsgálatára 

 alkalmazzuk. Az előbbi fejezetben láttuk, hogy a talaj vizes kivonatából nem 

 lehet minden alkotórészt a szokásos mennyiségi elemzési módszerekkel meg- 

 határozni ; ily esetekben van helye a kolorimetriás meghatározási módszernek, 

 mely, ha igen kis mennyiségek meghatározásáról van szó, tehát mikor a súly 

 szerint való elemzéshez nagy tömegű anyagot kellene hasznáLnuuk, gyorsaság, 

 de sőt pontosság tekintetében is felülmúlja azt. Minthogy a talaj kivonatok 

 húmusztartalmuknál fogva majdnem mind színesek, okvetlenül színteleníteni 

 kell őket. E célra legalkalmasabb az az eljárás, amit a «Bureau of Soils» (U. 

 S. A.) dolgozott ki ; nevezetesen 500 gr oldathoz 3 — a gr szenet ' adunk és 

 "iO percig rázzuk vele. Leszűrés után az oldatot koloriméterben desztillált vízzel 

 hasonlítjuk össze, s ha még nem lenne teljesen színtelen, a színtelenítést meg- 

 ismételjük.- A következőkben felsoroljuk a fc'chreiner 0. és Fayler G. által 



1 A koromszenet a következő módon készítik : Petróleum nagy világító gáz 

 tökéletlen elégésekor képződött kormot liidef; porcellán lapokon fölfogják, összegyűjtik, 

 8 forró desztillált vízzel többször kimossák ; végül szűröpapiroson kiteregetve meg- 

 azáritják, de nem teljesen, mert kissé nedves állapotban hatásosabb, mint teljesen 

 kiszárítva. 



2 A szintelenítési eljárás kétségkívül hibát is okoz, a mennyiben a szén a színező 

 szerves anyagokkal együtt az azok által abszorbeált ásványi anyagokat is kivonja. 



