IRODALOM. 571 



résért, hanem az is természetes, hogy a természetvizsgáló az okok kutatásában 

 nem indulhat sem az egj-ik, sem a másik fél éi'dekei után. 



Amikor Fehér Manó dr. erőltetett fejtegetéseit olvassuk, szinte elibünk 

 tárul Cholnoky jENÖnek a Természettudományi Közlöny 191Í2. évi 

 március 1 5-iki számában írt mondása : « Mindezek oly világításba helyezik az 

 ügyet, hogy egészen nyugodtan kimondhatjuk : ha a robbanás uem veteti 

 volna fel felelösségi-e és kártérítésre vonatkozó kérdéseket is, soha senkinek 

 sem jutott volna eszébe másnak tulajdonítani a robbanást, mint a legegysze- 

 rűbb, legközelebb fekvő oknak. t. i. a gázkút lezárásának. » 



2. I^őrenthey Imre dr. : Ujabb luiutok liudapest környéke Itarmad- 

 idöszaki üledékduek geológiáiahoz. (Matliematikai és Természettudományi 

 Értesítő XXIX. köt. 1. füzet 118—139. old., 2. füzet 515—535. oldalakon.) 



Sorozatos munkájának első részében a szerző a budai márgának újabb 

 pteropodás szintjét mutatja ki és részletesen ismerteti a Zöldmáli-úti föltárás- 

 nak a Pusztaszeri-úttal szemben levő rétegsorozatát. Majd a rákosszentmihályi 

 Anna-telep téglagyári gödrében a Peclumulux obovatus tartalmú rétegeknek 

 új lelethelyét írja le. Kifejti, hogy Eákosszentmihály, Czinkota és Csömör 

 környékén sokkal nagyobb az alsó mediterrán elterjedése, mint azt Halaváts 

 GTtTLA «A neogén korú üledékek Budapest környékem) című munkájában ki- 

 jelölte. Újabb megfigyelései alapján Löbenthey kiemeli, hogy a pesti oldal 

 alsó mediterránjának (burdigaleni emelet) rétegsora megbővült, s párhuzamba 

 állítható a gödi rétegsorral, amely mindakét helyen anomiás homokkal kez- 

 dődik, s fölfelé átmegy a Pectcn prne^cabnusculus tartalmú homokba vagy 

 kavicsba. 



Munkájának második részében a riolittufa pontosabb geológiai ko- 

 ráról szól azon föltárás alapján, amely a czinkotai BEKiczKi-féle kavicsbányá- 

 ban tanulmányozható. Az itt föltárt pectcn prcescubriusculusos homokba nagy 

 riolittufa tömbök vannak beágyazva. «Ú)abb adatok a felsőmediterrán kifejlő- 

 déséhez és faunájához » című fejezetben cáfolja Halaváts Gyula munkáját, 

 amely nézete szerint nem nyújtja helyes képét a felsömediterrán kifejlődésé- 

 nek, sem faunájiinak. Végül fölemlíti a Budapest nyugati határán levő katonai 

 út bevágásában feltárt szarmáti mészkövet, amelyben szírtszerü bryozoás tö- 

 megeket fedezett fel. A Halaváts GvuLÁval folytatott vitában a szerző ellen- 

 felének nevét állandóan Hlavács GyuLÁnak írja. 



3. A neoí)én koi-ú üledékek liudapest környékén című 

 közleményéül és hiráliita ('.'). 



A Magyar Tudományos Akadémia i904-ben a EözsAY-díjjal jutalmazandó 

 pályázatot hirdetett egy természettudományi dolgozatra. Megírandó munkám 

 tervezetével pályáztam rá. s az Akadémia 1904. évi május 11-én tartott nagy- 

 gyűlése a megírással meg is bízott. Munkámmal, melynek lényeges része a 

 székesfőváros dunabalpartí részén Icmélyesztett fúrólyukak szelvényeinek, s a 

 belölök levonható következtetések tárgyalása, tehát önálló kutatáson alapuló 

 új adatoknak a közlése volt, mimellett jónak láttam bevezetésképen, irodalmi 



38* 



