670 IFJÚ LÓCZY LAJOS 



kai fedett mocsarföld és agyag, amilyenek a Duna kiszáradt holt ágait 

 is jellemzik. A Harsány hegy alatt mindenült, ahol sókivirágzás tapasz- 

 talható, a kutak vize is érezhetően sós. A Harsány hegyről délnek te- 

 kintve jól szembetűnik az ottani jellegzetes folyómeder, a Beremendi 

 hegy oldalán elég élesen megkülömböztethető folyóterraszokkal. A mos- 

 tani magassági viszonyok sem ellenkeznek azzal a föltevéssel, hogy va- 

 lamikor a Dráva erre folyt. A Dráva középmagassága Miholjac-Dolnji- 

 nál 90 m a lenger színe felett; a térszín Siklós alatt 93 m, a Harsány 

 és Beremendi hegyek alatt 92 — 95 m, Magyarbolynál 94 m. Monostor- 

 nál 89 m. Érdekes jelenség az a lőszgát, mely ezt a medret a Harsány- 

 hegy nyugati és különösen keleti végén észak-déli irányban elsáncolja. 

 Ezen löszgát a Villányi hegység szél árnyékában települt meg az ural- 

 kodó északi szelek uralma alatt. Ellenben közvetlenül a Harsány hegy 

 alatt a hegyről erősen lecsapó szél megakadályozta a lösznek megtele- 

 pülését, illetőleg elhordta azt. Ezen lőszgát is igazolni látszik, hogy a 

 föltételezett folyómeder idősebb lehetett az alluviumnál, tehát bátran 

 állíthatom, hogy pleisztocénkorú. Ezekből azt következtetem, hogy a 

 Dráva, valószínűleg a pleisztocénban, a Villányi hegy déli, iUetve a Báni 

 hegység északi oldalát alámosva, Kiskőszegnél egyesült a Dunával. Ezen 

 régi drávameder egy tektonikus eredetű besülyedés irányát követi. 



A Dunának magyarországi szakaszán Mohácsnál van a legkiter- 

 jedtebb szerpentines árteinilete. Szélessége sokhelyt meghaladja a 10 — Iá 

 km-t. Sok kutatásra várnak ezen a vidéken a régi Duna ágak és holt- 

 medrek Időm azonban nem engedte, hogy ezekkel részletesebben is 

 foglalkozhassam. Most csak a dunameder eltolódására és az ezzel járó 

 partlenyesésekre óhajtok röviden rámutatni. A Duna lenyesései külö- 

 nösen a baranyai oldalon élesek, legjobban Bátaszék, Báta, Lavcsuk, 

 Nagynyárád, Maiss, Darázs, Kiskőszeg, Vörösmart, Hercegszöllös és 

 Darócz községek mentén. Nem tartom lehetetlennek azt sem, hogy 

 a Duna a pleisztocénkorban a Báni hegj'séget nyugatról megkerülve. 

 Baranyavár táján egyesült a Drávával. Ennek bizonyítása természete- 

 sen külön beható kutatást igényelne. De a fent említett alányesések 

 sem egyidősek. A bátaszéki, valamint a hercegszöUős-vörösmarti ter- 

 raszok sokkal fiatalabbak, mint a lavcsuk-maíssiak. Ez utóbbiakat né- 

 hol a lősz is takarja s az árterület felszínét is inkább az alluviumhoz, 

 mintsem jelenkori dunahordalékhoz sorozhatjuk. A Duna baranyai sza- 

 kaszában két csomópontot vehetünk fel, ahol a Duna árterülete össze- 

 szűkül, ugyanis Bálánál és Kiskőszegnél. Nevezett csomópontokon a 

 Duna mindlíét partjának magasabb térszínébe régebben sem mosott 

 magának széles völgyet. Lehetséges, hogy a hátai és kiskőszegi jobb- 

 parti magaslatok, amelyeknek magvait a lösznél idősebb és keményebb 

 kőzetek alkotjék, a balpartra is átterjednek a Duna-Tisza közti pleiszto- 



