A VILLANYI ES BÁNI HEGYSÉG GEOLÓGIAI VISZONYAI. 



677 



cén terrasz alá; minek követ- 

 keztében a folyam árterületét 

 a múltban sem szélesíthette. 

 A Duna a két csomópont kö- 

 zölt bizonyos szabályszerűség- 

 gel képezte ki kanyarulatait. 

 Előbb egy nagy ívet írt le, 

 amely azonban irányát a dilú- 

 vium óta folyton változtatta ; 

 a szerpentinívek pedig ezen 

 nagy íven belül a kiszáradt 

 holtmedrek tanúsága szerint 

 általában lefelé eltolódtak. Anél- 

 kül, hogy ezen jelenségek felett 

 bővebb elméleti következteté- 

 sekbe bocsátkoznám, kiemelem 

 azon érdekes körülményt, hogy 

 a Duna az említett összeszűkü- 

 léseknél a pleisztocén kortól 

 kezdve kitér eredeti irányából, 

 amit a föld forgásával lehet 

 magyarázni. Ennek egyik bi- 

 zonysága a Mohácsi szigeten, 

 Dunaszekcsövel szemközt levő 

 Yárpuszta, amelynek régi épü- 

 letalapjaiból igen jó mészkövet 

 fejtettek és ezért ott szálban 

 álló kősziklára következtettek. 

 Szabó József * aki ugyan maga 

 nem járt ott, hallomásból szin- 

 tén megemlékezik a Mohácsi 

 sziget mészkőfejtőjéről. 1912 

 április 20-án felkerestem e he- 

 lyet és meggyőződtem arról, 

 hogy itt nem valóságos kőfejtőt 

 műveltek, hanem egy nagyobb 



* Szabó József Fökltani jegy- 

 zetek Batina. Báu és a mohácsi 

 szigetről. A Magyarhoni Földtani 

 Társulat munkálatai. III. kötet, 186.5. 

 140. oldal. 



■o 





