A VILLÁNYI ÉS BÁNI HEGVSÉö GKOLÜGIAI VISZONYAI. 679 



forrása (25 ° C). Zsigmondy ' kimerítően ismerteti e hévforrásokat, 

 amelyeket az akkori felfogásnak megfelelően vulkáni származásúaknak 

 t:irtott. A heg3'ségek tektonikai leírása kapcsán alább bővebben emlí- 

 tendő törések mentén, nagy mélységbői felemelkedő vizeknek tartom e 

 fiirrásokat. 



II. S%U'aU(|i'afi;ii viszonyok. 



A szoros értelemben vett Villányi hegységet alkotó kőzetek triász, 

 jura és alsó krétakorúak, ezeket pliocén-agyag és pleisztocén lősz borítja. 

 A Báni hegyeket mediterrán-rétegek, diluviális lősz, azonkívül bazalt és 

 bazalttufakitörések jellemzik. Sztratigraíiai megfigyeléseim úgyszólván tel- 

 jesen egyeznek Hofmann felvételeivel, látszólagos eltérés legfeljebb csak 

 abban nyilvánul, hogy manapság a szinteket élesebben tudjuk külön- 

 választani, több szintre osztjuk ennek folytán az egyes szisztémákat. 



A szóbauforgó vidéken a következő sztratigraíiai sorozatot állapít- 

 hattam meg : 



Uj alluvium a jelenlegi folyók és patakok medrét alkotja. Az 

 ó-alluvium a legtöbb helyen teljesen hiányozni látszik és legfölebb a 

 diluviumtól nehezen különválasztható fiatalabb löszképzödményekben, 

 vagy a hegyek meredek lejtőiről lenyúló kisebb törmelékkúpokban lehet 

 jelenlétét gyanítani. Ezért területemen nem tartom az ó alluvium külön 

 feltüntetését indokoltnak, annyival is inkább, mert ez a térképen csak 

 zavarólag hatna. 



A diluviumot a lősz képviseli, óriási méreteket öltve ; területem- 

 nek jóval nagyobb mint ^ i részét lösz boríija. A lösz vastagsága Kis- 

 kőszegnél és a Báni hegynél igen tetemes, a 30—32 métert is eléri 

 (40. és 48. ábra). A Villányi hegységben általában 10 - 15 méter vas- 

 tag a lösz, és a lankásabb északi hegylejtöket fedi. Faunája szer- 

 fölött gazdag. Néhol csak úgy fehérlik a löszfal a sok csigától. Da- 

 rács község mellett egy homokgödör erősen csillámos, gömbölyített 

 szemű homokot tárt fel, amelynek vízszintes rétegzését feltűnővé teszik 

 a rozsdásabb rétegek. E homokképződmény az öt méter mély feltárás- 

 ban tele van löszcsigával. Kískőszegnél a lőszpartok két vöröses agya- 

 gos, körülbelül 1 — 1 méter vastagságú szintet mutatnak, amelyek a 

 partfalak bizonyos magasságában mindenütt követhetők. E vöröses 

 agyagos színteket Darázstól Kiskőszegig, innen pedig egészen Vörös- 

 martig megtaláltam. Mindenesetre meg fogom kísérelni a lösz szintezé- 

 sét a gazdag csigafauna alapján. A villányi hegység több kőfejtőjében 

 a feltárt mészkő hasadékait és üregeit csontbreccsia tölti ki. Ilyent 



■' ZsiOMONDY V. : J. h. Mittoiliuigon üljei- dio Bolirtheniiien zu Harkány etc. 

 Pest 1872. 



