A VILLÁNYI ÉS BÁNI HEGYRÉO GEOLÓGIAI VISZONYAI. 681 



korú szárazföldi lerakodásnak. A csarnólai és a beremendi kőfejtőkben 

 feltárt gazdag gerinces faunát tartalmazó vörös agyagot ugyancsak Koe- 

 Mos Tivadar dr. úr gyűjtötte cs a csoutmaradványok alapján azt leg- 

 felsőbb pliocénkorúnak becsülte meg. A tüzetesebb kormegliatározást 

 nagy érdeklődéssel várom Koemos dr. úrtól. A vokányi és tótfalusi völ- 

 gyekben ezideig, sajnos, még semmiféle csontmaradványra sem akadtam, 

 de az ottani vörös agyag teljesen megegyezik a csarnótai és beremendi 

 agyagokkal. E vörös agyag helyenkint sok babércet tartalmaz ; így az 

 Átad-völgyben is, ahol ezenkívül részben siílyos laterites márgává tö- 

 mörül. Ilyen elváltozás azonban csupán lokálisan, forrásképződmények 

 társaságában tapasztalható : a márga keletkezését a víz kilugzó és tö- 

 mörítö^munkájának tulajdonítom. Néhol a löszben is található lencse, 

 szerűen vörös agyaghoz hasonló agyag, amely külszínre nézve a pliocén 

 agyagtól meg sem különböztethető és különválasztása a lösztől csak a 

 babérctartalom és az eltérő települési viszonyok alapján lehetséges. A 46. 

 és 48. ábrán jól kivehető sötétebb agyaglenese a löszhöz tartozik. 



Máriagyüdnél a Szentkúthoz közel eső kőfejtőben az argovien 

 emeletbeli mészkő 0"5 — 1 m.-es hasadékait kitöltő hematit és mangan- 

 vasérc-telepeket szintén pliocénkorúaknak tartom. A vörös agyag gazdag 

 vastartalma következtében változhatott át hematittá és manganvasércé. 

 Ezen feltárás mészköve, mely az egész hegység egyéb előfordulásaiban 

 fehéres, itt rózsaszinű, a vastartalmú hasadékok körül pedig egészen 

 téglavörös. Az argovienmészkő ezen színváltozását kétségtelenül vasas im- 

 pregnációja okozza. 



Feltűnő, hogy a pannóniai (pontusi) lerakódások, amelyek a dunán- 

 túlon annyira elterjedtek, a Villányi hegységben teljesen hiányoznak. 

 E hiány csak azzal a körülménnyel magyarázható, hogy a Villányi 

 hegység a pannóniai kor óta, amelyben szárazföld volt, besülyedt. 

 A mostani, átlag 236 méter magas hegységnek tehát a pannóniai kor- 

 ban 300 méteren felül kellett emelkednie a tenger jelenlegi színe fe- 

 lett ; ennyire becsülik a geológusok általában a pannóniai rétegek dunán- 

 túli 23artvonalának t. sz. f. magasságát. Területemhez legközelebb Ké- 

 •ménd. Versen d és Szabar vidékén találtam kövületes pannóniai agyag- 

 lerakódásokat, amelyeket Hofmann is ilyeneknek térképezett. A Báni 

 hegységben sem akadtam ezideig még kétségtelen pannóniai rétegekre. 

 A Szabó .JózsErtől* ilyeneknek vett glaukonitos homokkövek valószinü- 

 leg idősebb mediterránrétegek lesznek. 



Miocén tengeri lerakódások alkotják nagyobbrészt a Báni hegysé- 

 get. Mindenütt vastagon lösszel vannak fedve, úgy hogy tanulmányo- 

 zásuk a kevés feltárás mellett sok nehézséggel jár. Jó feltárásaik csak 



* Szabó J. : I. k 139— UO. okiul. 

 FöUHimi Küzlümj. XLIl. k,it. l'Jlí. 4.i» 



