A VILLÁNYI ÉS BÁNI HEGVSÉO GEOLÓGIAI VISZONYAI. 699 



Lima codata Goldf. 

 Mijophoria sp. 



A giittensteiui mészkő faunája, Hoffmann K. meghatározása sze- 

 rint : Retzia trujoncUa Schloth., Gervilea nocialis Schloth., Pederi 

 discites Schloth., Encrinus sp., Mi/aciteít sp., Ophiundae sp. 



Ez a guttensteini mész nem válik el mindenütt élesen a recoaroi 

 mészkőtől, olyankor az utóbbi kisebb-nagyobb vastagságban a gutten- 

 steini mészköpadok közé ékelődve lencsésen található. így a Tenkes- 

 hegyen, a vadászlaktól délkeletre eső 400 m. magas tetőn, a guttensteini 

 mészkőpadokban is ott van a sötétszürke recoaroi mészkő egy méteres 

 vastagságban. A guttensteini rétegeket változó színű, nagyobbára okker- 

 sárga, majd szürkésvörös, ibolyaszín árnyalatú, kemény, tömött mészkövek 

 képviselik. Legjobb ismertetőjelük a recoaróival szemben a vékony, pados 

 rétegzettség. Különösen a Tenkeshegyen van ez a mészkő nagy arányok- 

 ban, ahol vastagságát körülbelül 380 — 400 m.-re beesülöm. Csak nagyon 

 kevés kövületet tartalmaz és ezek is kevés faj között oszlanak meg, ami 

 a fennebbi jegyzékből is látható. A guttensteini mészkőnek alsó határa 

 sem éles. Mélyebb szintjei, an-ikónt az a Vokányvölgyi, Tótfalutól délre 

 eső kőfejtőkben jól megfigyelhető dolomitosabb rétegeket zárnak ma- 

 gukba, amelyeket Hofmann térképén alsó dolomitnak jelzett. Minthogy 

 ilyen dolomitosabb padok alatt a legtöbb helyen még típusos gutten- 

 steini mészkőrétegek következnek, Hofmann térképét e helyeken egy- 

 szerű guttensteini mész jelzésével módosítottam. Egészen másképen 

 itélendök meg a Bisse és Turonytól délre, a guttensteini mészkő alatt 

 előforduló, meglehetősen vastag dolomitpadok, amelyeket én is alsó 

 dolomitnak tartok, mert petrograíiailag is különböznek a guttensteini 

 mészkő dolomitosabb padjaitól. Ezen, még kevéssé tanulmányozott kövü- 

 letet nem tartalmazó alsó dolomittal zárul a sztratigraíiai sorozat. Végül 

 megjegyzem, hogy Hofmann triaszkövületeinek meghatározása 40 évvel 

 ezelőtt történvén, az előrehaladottabb ismereteknek megfelelő átdolgo- 

 zásra szorulnak. 



A villányi Mészhegy geológiai szelvényét Pálfy és Till ismertették. 

 Én most a rátolódások szemléltetése végett a szelvényt újra közlöm, 

 amely lényegben teljesen egyezik Till és Pálfy szelvényeivel. A Pálfy- 

 nál jelzett vetődést nem rajzoltam be a szelvénybe, mert teljesen loká- 

 lisan, csak a kőfejtő legkeletibb végén észlelhető, de annak egész 

 hosszában nem követhető. Az antiklinálist. amelyet Pálfy kövesdi 

 dolomitkőfejtőből említ, nem találtam meg. A kőfejtő legmélyebb részé- 

 ben is 50° -08 déli dőlést mértem a vastagon rétegzett szemcsés dolo- 

 miton. Valószínűnek tartom, hogy Pálfy a különben nehezen felismer- 

 hető rétegzésre merőleges irányú litoklázisokat nézte rétegzésnek. 



