A VILLANYI LS BÁNI HEGYSÉG GEOLÓGIAI VISZONYAI. 



691 



magasabb tetőjén, a Harsányhegyen és pedig az annak északkeleti olda- 

 lán levő kőfejtőben mértem. E kőfejtő gyönyörű rétegzését a 49. ábra 

 szemlélteti. Az általános közepes dőlés 30 — 4.5°-nyi, amilyen a kelet — 

 nyugati irányának vett hegység középső szakaszán mérhető. Kisebb, 

 mintegy á.") — 2S"-os a dőlés a hegylánc déli oldalán, mig az északi 

 oldalon meredekebb, 45 — ö')° közt ingadozó. A Tenkeshegj' észak — déli 

 irányú harántszelvényei (VIII. tábla L, II. szelvénye) ezt a külömbsé- 

 get szemléltetik. Leglankásabb dőlésű a Puszta-Tapolcán és Beremenden 

 kibukkanó alsó kréta, hol S— lí -ot mértem. Az a néhány mediterrán- 



49. ábra. A Harsaiiylity y kL-leti lejtője, amelyben a 85 

 rétegezés látható. (Ifjú LÓCZY L. fölvétele. 



páiliU/.HUms 



homokkőelőfordulás, amilyenekre a villányi Mészhegyen (VIII. tábla 

 IV. szelvénye) és Harsányhegyen akadtam, a mezozoós rétegek dőlésé- 

 ben és csapásában nem vesz részt. A Harsányhegyen nem tudtam a 

 mediterrán-lerakódásban rétegzést felfedezni, de Villányban határozott 

 vízszintes közbetelepülést ismertem fel rajta. így tehát a mezozoós rög 

 kibillenése a felső miocén előtt történt. A villányi hegységet nagyjában 

 két főláncra osztom, ú. m. a villany — máriagyüdi és a harsányhegyi 

 vonulatokra. A két vonulat keleti végződését a 4.5. ábra mutatja. A har- 

 sányhegyi vonulatról már a sztratigrafiai részben is kimutattam, hogy 

 egészen más fáciesü közetekből áll, tehát teljesen különválik a villany — 

 gyűditől. Az utóbbi vonulat összetételében kréta, jura és triaszkorá 

 képződményekből alkotott négy pikkely vesz részt, miként azt a mellé- 

 kelt tektonikai térképvázlat szemlélteti. A pikkelyek alkotórészei közül 



