A FUTÁSFALVI rüKOLVÜL(;Y KÖP.NYKKK UÁIiOMSZIÍK VÁRMEGYÉUF.N. 719 



nyugiiti pnrtjiin vnn a ni ;'i 1 n á s i Mária- és SicuLu-f o rr n s. A kies 

 Málniis-fiinliin (")4') m. teniíerfölötti mafírtssH^han) jszámos forrás fakad, 

 iimelyek gazdag szénsavas vizeket szolgáltatnak, azonkíviil természetes 

 szénsavömlések is találkoznak itt, e li-lyt azonban csak a két lűres forrást 

 említjük. A ]\lARiA-forrás Hankó Viljios elemzése szerint egy liter víz- 

 ben 14"70 gramm szilárd alkotórészt tartalmaz, s hőmérséklete az e 

 vidéken normális 11 C . A fürdőhöz közel (iSö m tengerfölötti térszínen, 

 156 méter mély fúrásból tör ki a SicuuA-fo r r ás, amely Nüricsák 

 József dr. elemzése szerint egy kilogramm vízben 18-37 gramm ásvá- 

 nyos alkotórészt tartalmaz. A mélységbeli víz hőfoka 16 C, s mennyi- 

 sége órankint 2500 liter. Az öt légköri nyomású szénsav kezdetben SÍ 

 méter magasra is fellökte az artézi vizet. A kiömlő gázt a szénsav- 

 süvítö gyárban cseppfolyóssá sűrűsitik. Mindaket forrás a lúgos 

 savanyúvizek csoportjába tartozik és nátriumhidrokarbonát, vala- 

 mint konyhasótartalmuknál fogva hazánk elsőrendű gyógyitóvizei. 



A málnási Siculia-forrás hazánk egyik legérdekesebb artézi forrása. 

 Fúrásának történetét Nuricsán Józskf dr. részletesen ismertette 1901-ben.' 

 Leírásából közlöm a következő részleteket: 



Herepev Károly fürdőigazgató felkérésére 1895-ben Nuricsán tanár 

 széndioxid-gázra kutatásokat végzett, s e célra legalkalmasabb helynek 

 a Málnás fürdőtől nyugatra eső fennsíkot találta. A 6:^5 m tengerfölötti 

 magasságú térszínen mintegy 7 holdnyi tisztás terület van, amelynek 

 gödreiből szénsav áramlott ki, 97% széndioxid gáztartalommal. A legerő- 

 sebb gázömlés helyén a fúrást 1897 augusztus végén kezdték meg Gyár- 

 fás Győző főmérnök felügyelete alatt. A munka lassan haladt, mert a 

 fúró a kárpáti homokkő kemény padjait csak nehezen véste át, s a palás 

 rétegekkel \áltakozó közetet teljesen meg kellett őrölnie, hogy az öblítő 

 víz az anyagot kimoshassa. A vastagabb s tömörebb homokkőben azon- 

 ban a munka gyorsabban haladt, mert itt gyémántkorouggal fúrhattak. 

 A M m mélységben volt az első erösebb gázömlés, majd a 48, 72, 

 75, 105 és 130 méternyi mélységekből igen erős szénsavgáz tört elő, amely 

 NuEicsÁN tanár szerint csaknem egészen tiszta (99*84 %) széndioxid gáz 

 volt. A 140 m mélységben víztartalmú rétegre bukkantak, amelyből 

 mind erősebben tört elő a gáz; a 143 m-ben ez az erős ömlés a fúrást 

 nagyon megnehezítette, s a 15G méter mélységig a fúró csak időközön- 

 kínt dolgozhatott, míglen ebben a mélységben 1898 szeptember havában 

 a fúrást beszüntették. A lO centiméter átmérőjű csőből a 3 — 5 légköri 

 nyomású gáz időnkint 10 — 30 méter magasra lökte fel vizet. A viz- 



* Nuricsán József dr. : A máluásfürdöi szénsavgyár. Különlenyomat a Termé- 

 szettudományi Közlöny It/'Ol. évi XXXIII. kötetének 387. füzetéből, Budapest, 19Ü1, 

 1 — 7. oldal, a fúrótorony képével. 



