7ÜÖ d; zimanyi karoly 



A pirít összes ismert alakjainak első teljes felsorolását Struever (42) ' 

 munkájában találjuk az első észlelök megjelölésével és az eredeti munkák 

 idézésével. Később Helmhacker (19), Goldschmidt,^ Dana* és Hintze * 

 közöltek teljes összeállításokat az alakokról. Azonban ezekből a jegyzékekből 

 is az egyik vagy a másik alak kimaradt ; így Dana nem vette fel a Nordensk- 

 JöLD-töl (32) először észlelt 9Í {962} dyakisdodekaédert és a ZEPHAKOVicH-től 

 (4-9) említett ikositetraédert {744}. Egyes alakokat a szerzők mint bizon>-tala- 

 nokat, vagy vicinálisokat részint elhagytak egészen, részint csak megemlítettek.^ 

 Legújabban WmTLOCK " pótlásokat adott, amelyben azonban Schallek (41) 

 munkáját már nem vette fel; ebből a pótjegyzékből elmaradt a TBAVis-töl (45) 

 megfigyelt {542} ; tévedésből kerülhetett az új alakok közé a porkurai piriten 

 GoLDSCHMiDT-től és PaiLipp-töl megfigyelt a- {213} és {325}, ezek ugyanis a 

 már régebben ismert s {321} és 2" {532} dyakisdodekaéderek, új alak csak 

 r{521}. 



Hintze nagy kézikönyvének, sőt Wihtlock lajstromának megjelenése 

 óta több dolgozat jelent meg, amelyekben a pirit új alakjairól és kombinációi- 

 ról van szó. Hogy az újabb vizsgálatokkal mennyire megszaporodott a pirit 

 alakjainak száma, azt a következő táblázatból láthatjuk ; számuk a múlt év 

 végéig csaknem elérte a kétszázat. 



A szerző neve 



Struever 



Helmhacker 



GoLDSCHMmi 



Dana 



goldschmidt 



Hintze 



szerző 



Megjegyzem, hogy Goldschmidt ((Winkeltabelle»-iben és Hintze wHand- 

 buch))-jában a positiv és negatív alakokat nem választották külön. Tekintet 

 nélkül az alakok gyakoriságára, jellegző voltukra vagy lapjaik kifejlődésére 

 felvettem mindazokat, amelyek az említett összeállításokban is megtalálhatók. 

 ámbár egyeseket az első megfigyelőjük kérdésesnek tekintett; de az újabb 

 munkákból nincsenek benn azok az alakok, amelj'ek ugyan újak volnának, de 

 a szerzők már eredetileg a vicinális, vagy kérdéses alakokhoz számítottak 



' A szerzők nevei után a zárójelben levő számok a dolgozat végén idézett 

 irodalom sorszámai. 



- V. Goldschmidt. Index der Krystallfonnen etc. Berlin, IS'.tU. 2. 503 — h08. 

 1. és Krystallograph. Winkeltabellen. Berlin, 1897. 275—279. 1. 



" J. D. Dana. The System of Miueralor;y. Sixth cdition, liy Ed. S. Dana 

 New-York, 189á. 84. 1. 



* C. Hintze: Handbuch dcr Mineralogie. Leipzig, 1904. 1. 715—716. 1. 



° V. ö. HELMHACKER-nél (19) a 22. lapon a jegyzetben és Goldschmidt 

 «Index»-ébeu 2. 50(i. 1. 



* H. P. Wihtlock : A List of new Crystal Forms of Miuerals. School of 

 Mines Qnarterly. Novemb. 1910. Vol. XXXII. No. 1. 71—72. 1. 



